Справа № 683/430/22
РІШЕННЯ
13 червня 2022 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов за обставин на його обґрунтування.
Сторона відповідачки визнала позов, який просила розглянути у її відсутність, про що подала до суду заяву.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №410 згідно даних свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 21 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області.
У відповідності до даних довідки про спільне проживання та/або ведення спільного господарства, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29 липня 2021 року за № 5270 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . В склад його сім`ї входив син ОСОБА_4 .
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно як між дочкою та батьком підтверджується даними: свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16 вересня 1961 року Старокостянтиніським Райбюро ЗАЦС Хмельницької області; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 28 лютого 1981 року Старокостянтиніським Райбюро ЗАЦС Хмельницької області.
Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи № 91/2011, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 02 лютого 2011 року вбачається, що спадкоємцями за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являються позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
У відповідності до копій матеріалів спадкової справи №126/2021, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу (колишній Старокостянтинівський районний нотаріальний округ) Хмельницьої області Лавутою Ю.А. спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 являється відповідачка ОСОБА_2 .
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам по АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 22 квітня 1976 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, право власності зареєстровано Хмельницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 22 квітня 1976 року в реєстрову книгу №4 під р.№417; земельна ділянка площею 0,1182 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, ведення особистого підсобного господарства, дачного і гаражного будівництва по АДРЕСА_1 , належна спадкодавцю на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ №016635, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 30 жовтня 2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №167.
Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за № 2490/02-14 від 05 листопада 2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену нерухомість в зв`язку з невідповідністю часток у праві власності спадкодавця ОСОБА_3 на домоволодіння та земельну ділянку, на якій воно знаходиться.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя набула право власності на вищевказані земельну ділянку та домоволодіння відповідно до закону.
Приймаючи до уваги те, що сторони є спадкоємцями за законом до заявленого спадкового майна, спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя фактично розділили між собою домоволодіння та земельну ділянку, відсутній спадковий спір, однак позивачка не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з відсутністю державної реєстрації з присвоєнням кадастрового номера права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку та не відповідність часток у власності ОСОБА_3 на домоволодіння та земельну ділянку, на якій воно знаходиться, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивачки немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за нею.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ часту житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1182 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, ведення особистого підсобного господарства, дачного і гаражного будівництва по АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХМ №016635, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 30 жовтня 2001 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя