Справа № 396/1797/21
Провадження № 2/396/189/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Тодеріца К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1797/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, з 2008 року і по теперішній час, у зазначеному домоволодінні не проживає та не з`являється, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку немає.

У 2008 році ОСОБА_2 залишив домоволодіння, з того часу сторони не спілкуються, позивачка не знає його місцезнаходження.

Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми з оформленням документів, що стосуються будинку та його обслуговуванням, чим об`єктивно порушуються права позивача, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.

Ухвалою від 25.01.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

18.03.2022 року ухвалою судді залучено в якості третьої особи ОСОБА_3 , як власника Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10.05.2022 року призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на вебсайті «Судова влада» від 27.06.2022 року на 04.07.2022 року. Відзив до суду не подав, з заявами та клопотаннями не звертався.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 особі ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 11.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області Українською Н.М. належить на праві приватної власності, будинок по АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07.12.2021 року за №738/02-33, встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 . За даною адресою також зареєстрований ОСОБА_2 , але він фактично не проживає з 2008 року, окремого спального місця немає, особисті речі ОСОБА_2 в будинку відсутні (а.с.9).

Згідно довідки про склад сім`ї від 07.12.2021 року за №2820, вбачається, що в АДРЕСА_1 , проживає та зареєстрована ОСОБА_1 , до складу її сім`ї входять: вітчим ОСОБА_2 , 1929 р.н. (а.с.10).

Згідно відомостей копії домової книги ОСОБА_2 зареєстрований з 07.04.2006 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.25).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються статтями 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом, будинок, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є майном (житлом) позивача, відповідач не є членом її сім`ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у даному будинку, порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Відповідач не проживає в квартирі з 2008 року, його особисті речі в будинку відсутні, відповідач прописаний в будинку з 2006 року, однак залишив домоволодіння, з позивачкою не спілкується, останній не відоме його місце знаходження.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Беручи до уваги, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, інших відомостей до суду не надходило, поважність причин непроживання відповідача за адресою реєстрації судом не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та можливість їх задоволення в цій частині.

При вирішенні позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідача, суд виходить з того, що вказана вимога є передчасною, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Окрім того, ч. 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05 листопада 2021 року, який набрав чинності 01 грудня 2021 року, встановлено, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Згідно з пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом.

З урахуванням зазначених положень законодавства, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки наявність судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке набрало законної сили, і є підставою для внесення змін до відповідного реєстру щодо зняття особи з реєстрації за відповідним місцем проживання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Керуючисьст.71, ст.72 Житлового кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, ч. 1 ст. 18, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04.07.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна