Справа № 146/1092/20
Провадження № 22-з/801/28/22
Доповідач:Сопрун В. В.
16 лютого 2022 рокуСправа № 146/1092/20м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,
за участю сторін: представника ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» - Купрія О.М., Хитрука І.С., представника ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» - Ціхомського М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),
В листопаді 2020 року ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір №042 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38785596 від 18 грудня 2017 року, ухвалене державним реєстратором Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Савчуком Романом Анатолійовичем, щодо реєстрації права іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23989208 від 18 грудня 2017 року, за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», на підставі договору № 042 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04 грудня 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23989208 від 18 грудня 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144 за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина».

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» задоволено частково.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року в частині задоволення позовних вимог: 1. про визнання недійсним договору №042 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області; 2. про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23989208 від 18 грудня 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144 за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» - скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на користь ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 грн.

31 січня 2022 року до Вінницького апеляційного суду від ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» надійшла заява, в якій просило стягнути в рівних частках з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» та ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6034,80 грн понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що 26 січня 2022 року Вінницьким апеляційним судом проголошено постанову, якою апеляційну скаргу ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» задоволено частково, тому наявні правові підстави для пропорційного стягнення на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» з відповідачів витрат, понесених на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді в розмірі 6034,80 грн.

ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» просила відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

На підтвердження таких витрат суду було надано: договір про надання професійної правничої допомоги №б/н від 09 жовтня 2020 року; додаткова угода до договору професійної правничої допомоги від 03 січня 2022 року.

Відповідно до акту-рахунку №100 від 26 січня 2022 року, оплата за надання професійної правничої допомоги у Вінницькому апеляційному суді склала 4050 грн. Крім того, згідно акту приймання-передачі наданих послуг за складання процесуальних документів становить 1984,80 грн, а саме написання відзиву на апеляційну скаргу 992,40 грн, підготовка заяви про відшкодування судових витрат 992,40 грн.

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 6034,80 грн, яку просив стягнути заявник на свою користь.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

У відповідності до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року позов задоволено, а саме три позовні вимоги немайнового характеру.

Однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» задоволено частково, а відповідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року в частині задоволення позовних вимог: 1. про визнання недійсним договору №042 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області; 2. про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію іншого речового права (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 23989208 від 18 грудня 2017 року щодо земельної ділянки площею 2,3036 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144 за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» - скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином, апеляційним судом відмовлено в задоволенні двох вимог немайнового характеру, а в частині однієї залишено рішення суду без змін.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що оскільки апеляційна скарга ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» була задоволена частково, то наявні правові підстави про стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 2011,60 грн, виходячи з розрахунку: 6034,80 грн (просив стягнути) / 3 позовні вимоги.

Враховуючи зазначені обставини, слід постановити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2011,60 грн / 2 відповідача, з кожного по 1005,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2011,60 грн, з кожного по 1005,80 грн понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.