Справа № 643/1589/21
Провадження № 2/643/831/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022

07 лютого 2022 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Мирошниченко А.М.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Харківської міської ради, треті особи: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_2 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 є батьком позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, на день смерті постійно проживав за місцем реєстрації у своєї квартирі АДРЕСА_1 . Позивач є єдиною спадкоємицею у першій черзі спадкування за законом, інших спадкоємц2ів за заповітом та за законом не має. Після звернення позивача до нотаріуса, неї було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого строку. Так, позивач у встановлений шестимісячний строк об`єктивно була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що мати позивача ОСОБА_5 розлучилася з ОСОБА_4 27.07.2001 та з цього часу проживала разом із матір`ю і не підтримувала зв`язку з батьком так само, як і матір. Про смерть батька позивач дізналася з листа П`ятої ХМДНК від 08.12.2020, а звернувшись 30.12.2020 за свідоцтвом про смерть до органу реєстрації актів цивільного стану, отримала відмову у видачі свідоцтва, оскілки її прізвище було змінено та не відповідає даним з реєстру, отримала свідоцтво лише 21.01.2021. Отримавши витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян 08.01.2020 стало відомо, що перше прізвище « ОСОБА_6 » позивач отримала при народжені, а після розлучення, мати змінила прізвище доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 на свою « ОСОБА_7 » і з того часу позивач жила як ОСОБА_8 , отримавши паспорт громадянки України, код платника податків. Проте, з витягу вбачається, що батько позивача у 2004 оскаржив рішення РВК Жовтневого району м. Харкова про зміну прізвища доньки з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »,а у 2014 звернувся до Московського відділу ДРАЦС з вимогою змінити прізвище доньки з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 ». Однак, позивач, не знаючи про таку ситуацію, продовжувала тривалий час використовувати документи, які не відповідали офіційним відомостям. 08.01.2021 позивач отримала своє дійсне свідоцтво про народження, 18.01.2021 паспорт громадянина України та 26.01.2021 ідентифікаційний код платника податків. Отже, без перелічених документів, позивач не могла прийняти спадщину, звернутися до суду тощо.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вищевикладені обставини та вимоги позову, просив їх задовольнити.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Представник П`ятої ХМДНК надав заяву про слухання справи за відсутністю представника.

Ухвалою суду від 07.04.2021 по справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 .

Від представника ОСОБА_3 - адвоката Мирошниченко А.М. надійшли письмові пояснення, із змісту яких вбачаються заперечення щодо вимог позову, оскільки ОСОБА_4 є рідним братом ОСОБА_3 , на час смерті мешкали за адресою: АДРЕСА_2 . Брат хворів та ОСОБА_3 здійснював нагляд, в останній час утримував, а в подальшому і поховав. Позивач взагалі не спілкувалася з батьком, але брат намагався підтримувати зв`язок, після розлучення з її матір`ю, сплачував аліменти. Про стан здоров`я брата, позивач не цікавилась, але не була позбавлена такої можливості. Підстави, на які посилається позивач щодо пропущення строку звернення для прийняття спадщини, вважає не поважними.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у поясненнях, просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 є братом ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Такі обставини підтверджено копіями повторного свідоцтва про народження ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , свідоцтва про смерть (а.с. 6,7,21,22).

Із наданої постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.12.2020 вбачається, що позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із не можливістю встановлення факту прийняття спадщини (а.с.9 ).

Позивач посилається на причину пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини через необізнаність про смерть батька, т.я. не спілкувались, не підтримували зв`язку із самого її дитинства, зміну прізвища батьками, що змусило збирати документи для звернення до нотаріальних органів, оголошення карантину з 12.03.2020 на всій території України з подальшим його продовженням.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 13 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 вбачається, що при вирішені питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватися правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом встановлено, що батьки позивача розлучились 27.07.2001 та з цього часу позивач проживала окремо від батька, з яким не спілкувалися, батьками позивача, кожним окремо, змінювалось прізвище ОСОБА_2 у період її неповноліття, що змусило оформлювати особисті документи, а також запровадження карантину з 12.03.2020 в Україні з його продовженням.

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.07.2001, довідки про реєстрацію місця проживання особи, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень (а.с.510,12).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з 12.03.2020 оголошено карантин до 24.04.2020, який продовжено до 12.05.2020. Пунктом 4 вказаної Постанови визначено, що особи, які досягли 60-річного віку, потребують самоізоляції. З 12.05.2020 на підставі змін в режимі карантину дозволено початок роботи, зокрема, нотаріусам.

Доводи представника ОСОБА_3 щодо хвороби брата через що, ОСОБА_3 був вимушений доглядати та утримувати ОСОБА_4 , а в подальшому і поховати, а також і те, що брат намагався підтримувати зв`язок з донькою, якої ніхто не перешкоджав у спілкуванні тощо, жодним належним доказом не підтверджено, чим не спростовано доводи позивача.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приймає до уваги доводи позивача про пропущення строку подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті батька, практику Європейського суду з прав людини, а тому вважає, що причини, на які посилається позивач є поважними, а тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини строком у один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 строком в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Харківська міська рада, адреса місцезнаходження: 61200, м. Харків, м. Конституції,7, ().

Третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, адреса місця знаходження: 61146, м. Харків, вул. Валентинівська,27Г, ().

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя