Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2715/21

Номер провадження: 2/511/146/22

07 липня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря судового засідання Возняк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна матеріали цивільної справи за позовом:

позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

до відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням суду від 21.06.2013р. з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., але на даний час у зв`язку зі зміною обставин та з урахуванням мінімального розміру аліментів просить змінити спосіб стягнення, визначивши його в частці від розміру заробітної платні відповідача.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути в судовому засіданні без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 11.09.2004 року. (а.с. 5)

За час перебування у шлюбі в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 18.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №71, батьком якої є відповідач.(а.с. 6)

Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження умов проживання (а.с.8).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 червня 2013 року по справі №511/1463/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Роздільна Одеської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29.05. 2013 року до досягнення повноліття донькою, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . ( а.с.7)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 12.08.2018 року у справі № 61-37114св18, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувана, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Так позивачка просить збільшити розмір аліментів, які були раніше стягнуті на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 з відповідача в розмірі 600 грн щомісячно до 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на підставі ст.192 СК України, посилаючись на те, що сума аліментів визначена рішенням суду в 2013 році є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку діти, природньо, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і зміну матеріального становища матері. Також, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні;

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 600 грн., що вочевидь не відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством на теперішній час і значно менше від прожиткового мінімуму.

Таким чином, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», рівень життя станом на 2022 рік суттєво різниться з рівнем життя 2013 року, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому є підстави для збільшення визначених рішенням Роздільнянського районного суду від 21.06.2013 року аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх доходів відповідача щомісячно починаючи з 14.12.2021 р., до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Судовий збір по справі становить 908, 00 грн., який слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,180-183,192,273 СК України, 4,18,19,76-81,95,206,211,247, 258-259,263-265,280-284, 288,289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити у повному обсязі.

Змінити спосіб стягнення аліментів стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 червня 2013 року по справі №511/1463/13-ц та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Роздільна Одеської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 10.11.2004 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрованої АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнення розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 червня 2013 року по справі №511/1463/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Роздільна Одеської області, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 - повернути до Роздільнянського районного суду Одеської області після набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Роздільна Одеської області, судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави. (Стягувач: Державна судова адміністрація України. Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/22030101 , код за , банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) , рахунок отримувача: UA0015710 , код класифікації доходів бюджету: 22030101)

Відповідно до статті 283 ЦПК України направити відповідачу копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Іванова