Справа № 724/2421/21
Провадження № 2/724/158/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Банарюк К.Б.

за участі сторін:

представника позивача: Ладан А.І.

представника відповідача: Боднарюка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 17 лютого 2021 року ПП «Буковина Агросвіт» здійснило поставку ОСОБА_1 яблук урожаю 2020 року та була виписана накладна № 003743 від 17.02.2021 року на суму 104 162,50 грн. Таким чином кожен з них взяв на себе відповідні зобов`язання. Позивач виконав свої зобов`язання в повній мірі та поставив яблука відповідачу, який в свою чергу їх прийняв та жодних претензій з його боку не було. Відповідач свої зобов`язання не виконав та в порушення умов договору не здійснив оплату за отриманий товар. Таким чином залишок його боргу становить 104 162,50 грн. Оскільки договору поставки у письмовій формі між сторонами укладено не було, а видаткова накладна не містила строку оплати переданого товару, позивач 02 вересня 2021 року з метою досудового врегулювання спору направив досудову вимогу до відповідача з вимогу оплатити заборгованість, проте відповідач залишив дану вимогу без задоволення. Таким чином станом на 03 грудня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 104 162,50 грн., - основного боргу, 2 198,65 грн. - інфляційних збитків, 702,02 грн. 3% річних.

Враховуючи вище викладене просить суд задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача суму грошових коштів в розмірі 104 162,50 грн., - основного боргу, 2 198,65 грн. - інфляційних збитків, 702,02 грн. 3% річних, загальна сума 107 063,17 грн.

До Хотинського районного суду Чернівецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого зазначає, що із поданою позивачем позовною заявою, не погоджується, не визнає позовних вимог у повному обсязі, при цьому просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, виходячи із наступного. Чинне законодавство допускає можливість укладення правочинів у спрощений спосіб, зокрема шляхом викладення його змісту в певному документі, зокрема, у видатковій накладній. В даному випадку, на підтвердження виконання договору поставки, як підтвердження факту здійснення господарської операції з передачі товару, позивачем було долучено до матеріалів справи видаткову накладну № 003743 від 17.02.2021 року на суму 104162,50 грн. Однак, дану накладу відповідач не підписував, ознайомившись із її копією він помітив підпис, який йому зовсім не належить, тобто така накладна є підробленою невідомими особами.

Таким чином вважає, що позовні вимоги про стягнення зазначеної суми грошових коштів є зовсім безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки жодного договору із ПП «БУКОВИНА АГРОСВІТ» відповідачем не укладалося, а підпис, що стоїть у видатковій накладній від 17.02.2021 року за № 003743 йому не належить.

До Хотинського районного суду Чернівецької області від представника позивача надійшов відповідь на відзив. В обґрунтування якого зазначає, що 17 лютого 2021 року ПП «Буковина Агросвіт», здійснило поставку громадянину ОСОБА_1 яблук урожаю 2020 року. На виконання викладеного вище була виписана видаткова накладна №003743 від 17.02.2021 року на суму 104162,50 грн. Відповідно до вимог цивільного законодавства існує можливість укладення правочинів у спрощений спосіб, зокрема, шляхом викладення його змісту в певному документі, зокрема, у видатковій накладній. Факт здійснення господарської операції з Передачі товару підтверджується, первинними бухгалтерськими документами, а саме видатковою накладною від №003743 від 17.02.2021 року на суму 104162,50 грн. Видаткова накладна оформлена згідно вимог законодавства, Відповідач особисто поставляв підпис та взяв на себе зобов`язання щодо розрахунку за поставлений товар.

Представник позивача вказує, що до подачі вимоги про стягнення заборгованості відповідачу, представник підприємства, а саме менеджер збуту ПП «Буковина Агросвіт» ОСОБА_2 неодноразово здійснював телефонні дзвінки, зокрема написання повідомлень у телефонному додатку «Вайбер» з вимогою про повернення коштів на що, гр. ОСОБА_1 визнав борг та повідомляв про матеріальні труднощі, просив зачекати з поверненням коштів за поставлений товар.

Враховуючи вищевикладене представник позивача вважає, що зі сторони відповідача не визнання боргу перед позивачем є лише ухиленням від взятих на себе зобов`язань по сплаті боргу, а тому просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року у справі витребувано докази.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2022 року у справі призначена почеркознавча експертиза.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні посилаючись на позовну заяву позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні на відзив на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює на ПП «Буковина Агросвіт» менеджером з 2011 року. З відповідачем знайомий вже п`ять років. У 2021 році ОСОБА_1 подзвонив та сказав, що хоче купити 20 тон яблук. Йому було призначено число та година якого він мав прихати та загрузити яблука. На передодні зазначеної дати ОСОБА_1 зателефонував та повідомив, що буде брати тільки 10 тон яблук. Після того як йому загрузити яблука він повідомив, що розрахуватися на даний час немає змогу, однак розрахується в п`ятницю. Свідок зазначає, що він відповідає та надає накази завскладу по загрузкам та розгрузкам товарів якого числа, в яку годину та в якому обсязі буде грузитися та чи інша машина. При загрузці яблуками автомобіля ОСОБА_1 сам він був присутній особисто на загрузці та на складі. Свідок підтверджує, що в накладній розписувався ОСОБА_1 . Свідок вказує, що ОСОБА_1 приїхав на загрузку з товаришем на бусі «Spinter» та взяв окрему велику машину на загрузку яблук. Крім того свідок зазначає, що в ПП «Буковина Агросвіт» накладні оформлюються обліковцями, які також були присутні. ОСОБА_1 вже більше року не сплачує кошти за яблука.

Згідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так судом встановлено, що в накладній від 17 лютого 2020 року № 003743 ОСОБА_1 проставив свій особистий підпис. Та згідно накладної отримав яблук від Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» на суму 104 162,50 грн.

02 вересня 2021 року ПП «Буковина Агросвіт» направила ОСОБА_1 досудову вимогу № 1 про стягнення заборгованості № 17 в якій вимагає протягом 7 днів погасити суму боргу у розмірі 104 162,50 грн. Підтвердження щодо направлення вище зазначеної вимоги є рекомендоване повідомлення про вручення від 13.09.2021 року № 199, фіскальний чек про направлення повідомлення від 03.09.2021 року.

Як вбачається з переписки у додатку Viber ОСОБА_1 відправив свої особисті дані, паспорт, РНОКПП, адресу реєстрації, яка була використання та зазначена в накладній від 17.02.2021 року № 003743. Також з іншої переписки у додатку Viber між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 визнав борг та повідомляв про матеріальні труднощі, просив зачекати з поверненням коштів за поставлений товар «Яблука». (а.с.15, 54-55).

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов висновок експерта від 27.05.2022 року № СЕ-19/126-22/1927-ПЧ згідно якого експерт дійшов до висновку про те, що рукописний запис ОСОБА_1 в рядку «Прийняв» в накладній № 003743 від 17 лютого 2021 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. У зв`язку із транскрипційною не співмірністю досліджуваного підпису в рядку «Прийняв» в накладній № 003743 від 17 лютого 2021 року та наданий зразок підпису ОСОБА_1 відповісти на запитання «Чи виконувався ОСОБА_1 підпис в графі «прийняв» у видатковій накладні № 003743 від 17.02.2021 року» - не видається можливим.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ч.1 ст. 627 ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 3-5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно п.4 та п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Частиною 2 ст.215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемним - в силу припису закону.

Згідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або, інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. .

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Видаткова накладна відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення «Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 №88, є належним та допустимим доказом на підтвердження факту поставки товару.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статті 12 і 81 ЦПК України передбачають здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням не вчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або при виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 102, 110 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Стаття 89 ЦПК України вказує про оцінку доказів судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд бере до уваги те, що експерт не надав категоричного висновок у судовій почеркознавчій експертизі у висновку вказав, що у зв`язку із транскрипційною не співмірністю досліджуваного підпису в рядку «Прийняв» в накладній № 003743 від 17 лютого 2021 року відповісти на поставлене судом питання «Чи виконувався ОСОБА_1 підпис в графі «прийняв» у видатковій накладні № 003743 від 17.02.2021 року» - експерт не відповідав, оскільки це не виявляється можливим.

Таким чином почеркознавча експертиза, як доказ не може бути достатньою підставою для визнання того факту, що накладну від 17 лютого 2020 року № 003743 ОСОБА_1 не підписував та в ній стоїть не його підпис.

Доказів про те, що видана накладна є нікчемною, відповідачем суду надано не було, а матеріали справи їх не містять.

Суд враховую те, що відповідач у своїй переписці у додатку «Viber» визнав борг та повідомляв про матеріальні труднощі, просив зачекати з поверненням коштів за поставлений товар «Яблука», крім того направив свої особисті дані для оформлення накладної, а саме паспорт серія та номер, які в накладній від 17 лютого 2020 року № 003743 співпадають. Також суд враховую пояснення свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що при загрузці яблуками ОСОБА_1 сам був присутній особисто на загрузці та на складі. Свідок підтверджує, що в накладній розписувався ОСОБА_1 .

Оскільки судом на підставі зібраних доказів беззаперечно не встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, а саме: не підписував накладну від 17 лютого 2020 року № 003743.

Враховуючи вище викладене та суд вважає, що сторони уклали правочин у спрощений спосіб, зокрема шляхом викладення його змісту в певному документі, зокрема, у видатковій накладній від 17 лютого 2020 року № 003743. Тому у сторін виникли відповідні права, обов`язки та за їх невиконання сторони несуть відповідальність.

Таки чином суд приходить до висновку, що позовну заяву Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму грошових коштів в розмірі на загальну суму 107 063,17 грн., яка складається з 104 162,50 грн., - основного боргу, 2 198,65 грн. - інфляційних збитків, 702,02 грн. 3% річних, загальна сума 107 063,17 грн.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно розміру задоволених вимог у разі задоволення позову витрати покладаються на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.. 202, 203, 207, 215, 525, 526, 530, 610, 626, 629, 712 ЦК України та ст. 12, 13, 76-90, 102, 110, 141, 260, 265, 279, 352 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 паспорт серія НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» (зареєстроване місце знаходження: вул. Шевченка 1 с. Сербичани Дністровського району Чернівецької області р/р НОМЕР_2 в АТ «Укргазбанк» м. Чернівці МФО 320478) суму грошових коштів в розмірі 107 063,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 паспорт серія НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Буковина Агросвіт» (зареєстроване місце знаходження: вул. Шевченка 1 с. Сербичани Дністровського району Чернівецької області р/р НОМЕР_2 в АТ «Укргазбанк» м. Чернівці МФО 320478) судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.07.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ