Провадження № 4-с/127/123/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

представника заявника адвоката Слізяка Н. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Юлії Олександрівни, за участі заінтересованої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Ю.О.

Свою скаргу мотивувала тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2019 в цивільній справі №127/11855/19 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19876,00 грн за договором VR007 від 27.10.2018 та 302,94 грн неустойки. Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1916,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі цього рішення 16.01.2020 видані виконавчі листи, які 17.01.2020 пред`явлені до примусового виконання. 04.02.2020 відкриті виконавчі провадження №61138127 (про стягнення 1916,00 грн) та №61138332 (про стягнення 20178,94 грн). Надалі вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №61152583. 18.11.2021 засобами електронного поштового зв`язку отримано постанови від 29.09.2021 старшого державного виконавця Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Ю. О. про повернення виконавчих документів стягувачу. Підставами для їх винесення зазначено не виявлення боржника протягом року з дня оголошення розшуку на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник не погоджується з цими рішеннями та вказує, що державний виконавець не в повній мірі реалізував свої повноваження, майновий стан боржника перевірявся не у визначену законом періодичність, що також підтверджується відповіддю Чигиринського РВ ДВС, не було здійснено перевірку майнового стану боржника за місце реєстрації фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 , тобто не було вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду. Крім того, ухвала суду про розшук боржника постановлена 04.06.2020, а перевірка стану виконання здійснена тільки 14.06.2021. При цьому дата прийняття до виконання цієї ухвали є невідомою, що не дає в повній мірі упевнитися в дотриманні виконавцем річного строку. Заявник вказує, що в своїй сукупності допущені виконавцем порушення є підставою для визнання незаконними та скасування постанов, а тому просила скаргу задовольнити, визнати незаконними та скасувати постанови про повернення виконавчих документів стягувачу від 29.09.2021 у виконавчих провадженнях №61138127 та №61138332 та зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом відновлення виконавчих проваджень. Крім того просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для оскарження постанов, вказуючи, що останні в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не були надіслані в установлений строк, а їх копії отримані представником заявника лише 18.11.2021.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2021 року поновлено строк для подання скарги, скаргу прийнято до провадження та витребувано у Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) завірені у встановленому законом порядку копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №61152583, до складу якого входять виконавчі провадження №61138127 та №61138332.

Чигиринським ВДВС у Черкаському районі Черкаської області наданий відзив на скаргу, в якому останній заперечував щодо її задоволення, вказуючи, що під час виконання зведеного виконавчого провадження здійснені електроні запити про отримані доходи боржника, наявне майно на праві власності, про наявні рахунки, здійснені запити щодо місця реєстрації та виявлення майна, що належить на праві власності, проведено перевірку майнового стану боржника відповідно до актів державного виконавця від 14.11.2019, 14.02.2020, 06.03.2020, 05.06.2020, 19.06.2020, 29.10.2020, 26.03.2021, 14.05.2021, 10.09.2021, винесено постанови про арешт коштів боржника та майна, направлено подання про розшук боржника, яке задоволене судом, створено платіжну вимогу на примусове списання коштів. Звертають увагу, що ними проведено перевірку боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначають, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що не позбавляє права на повторне пред`явлення виконавчих листів до виконання, щодо стану виконання ухвали про розшук боржника вказують про направлення запитів до відділів поліції, однак відповіді відсутні. Отже, вважають, що відсутні підстави для задоволення скарги.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Слізяк Н. Р. скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених в скарзі, звертав увагу, що матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо стану виконання ухвали про розшук боржника, а лише запити без відповідей на них, а також зазначав, що державний виконавець не перевіряв майновий стан боржника за даними БТІ, яке до 01.01.2013 здійснювало державну реєстрацію права власності, та недотримана періодичність вчинення заходів.

Представник Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, на адресу суду направлена заява про розгляд скарги у відсутність їх представника.

Заінтересована особа, яка бере участь в справі, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, визначеному чинним законодавством.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2019 в цивільній справі №127/11855/19 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19876,00 грн за договором VR007 від 27.10.2018 та 302,94 грн неустойки. Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1916,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі цих рішень 16.01.20219 видані виконавчі листи, які пред`явлені до примусового виконання до Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ( надалі ВДВС).

04.02.2020 ВДВС відкриті виконавчі провадження №61138127 щодо стягнення 1916,00 грн та №61138332 щодо стягнення 20178,94 грн. Вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №61152583.

В межах зведеного виконавчого провадження 21.02.2020, 05.05.2020, 29.10.2020, 12.05.2021, 15.06.2021, 26.08.2021, 29.09.2021 виконавцем надіслано запити до ПФУ, ДПІ, МВС та ДПС.

08.05.2020 державним виконавцем здійснено запит щодо місця реєстрації боржника, за наслідками розгляду якого вказано, що боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Державним виконавцем здійснені запити про наявні рахунки боржника та електронні запити до Державного реєстру речових прав щодо наявного на праві власності майна боржника станом на 26.05.2020 та 04.02.2020.

Також наявний ряд постанов про арешт коштів боржника.

Крім того 14.02.2020, 06.03.2020, 05.06.2020, 29.10.2020, 14.05.2021, 10.09.21 здійснено виїзди за адресою реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_2 , про що складені відповідні акти. За їх змістом боржник відсутній за цією адресою.

19.06.2020 здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , про що складений акт. За його змістом боржник відсутній за цією адресою.

Державним виконавцем внесено подання про розшук боржника.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.06.2020 боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Матеріали виконавчого провадження містять звернення державного виконавця від 07.07.2020 №7754 та від 27.08.2021 №10081 на адресу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та від 14.06.2021 №7106 на адресу Відділу поліцейського діяльності №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області (без підтвердження про їх вручення).

30.06.2021 Черкаське РУП ВПД №2 на лист від 14.06.2021 №7106 повідомило, що у відділі поліцейської діяльності №2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області ліквідовано сектор кримінальної поліції у зв`язку із реорганізацією органів поліції України та будь-які відомості з приводу оголошення, проведення розшуку осіб, які оголошені в розшук відсутні. Вказують про необхідність звернення до Черкаського РУП ГУПН в Черкаській області.

Інших відповідей матеріали виконавчого провадження не містять.

29.09.2021 старшим державним виконавцем Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Ю. О. виконавчі провадження №61138127 та №61138332 виведені зі зведеного виконавчого провадження.

29.09.2021 старшим державним виконавцем Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Ю. О. винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувану на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - боржника не виявлено протягом року з дня оголошення його в розшук в межах виконавчих проваджень №61138127 та №61138332.

23.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з цією скаргою.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтями 129, 129-1 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у ЦПК України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, частинами першою, другою статті 18 ЦПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відтак, забезпечення виконання судових рішень покладається, у тому числі, на суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

П.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Суд зазначає, що після оголошення ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.06.2020 розшуку боржника, державний виконавець передчасно дійшов висновку про наявність підстав для повернення виконавчих документів стягувачу.

Так, матеріали виконавчого провадження не містять інформації коли ухвала про розшук була прийнята до виконання, як і не містить інформації про стан її виконання. Не вказують на ці обставини і наявність запитів державного виконавця.

Верховний Суд в постанові від 07.04.2020 в справі №905/2563/16 вказав, що річний термін перебування в розшуку обраховується не з дати винесення постанови про розшук боржника, а з дати прийняття до виконання органами поліції відповідної постанови.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Наказу МВС України від 27 серпня 2008 року №408 розшукова справа закривається в разі: установлення місцеперебування боржника; документального підтвердження смерті боржника або визнання його безвісно відсутнім або померлим; винесення судом ухвали про припинення розшуку (за відмовою стягувача від стягнення); якщо за результатами розшукових заходів установлено, що боржник понад шість місяців відсутній за місцем проживання і фактично перебуває за кордоном (свідчення родичів або інших осіб, які підтверджуються надходженням поштової кореспонденції, грошових переказів, та повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби України або компетентних органів держави, де встановлено місцеперебування боржника). Про закриття розшукової справи виноситься постанова у двох примірниках, яка затверджується начальником органу внутрішніх справ.

Верховний Суд в своїй постанові від 29.09.2021 по справі №2-911/2008 вказав, що повернення виконавчого документу за відсутності процесуального рішення компетентного органу про закриття розшукової справи на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасним, оскільки нівелює вжиті заходи про розшук боржника, оголошені судом за подання державного виконавця.

Відомостей щодо закриття розшукової справи матеріали виконавчого провадження не містять.

Отже у виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд звертає увагу, що державним виконавцем вживалися заходи направлені на виконання рішення суду. Разом з тим відмічає, що перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснювалися із порушенням періодичності, встановленої ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому суд погоджується з твердженнями заявника про те, що державний виконавець не здійснив перевірку майнового стану боржника за даними БТІ, яке здійснювало державну реєстрацію права власності до 01.01.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанови про повернення виконавчих документа стягувачу від 29.09.2021 у виконавчих провадженнях №61138127 та №61138332 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання вчинити дії, то суд звертає увагу, що згідно із ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Вказані норми є імперативними, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання державного виконавця відновити провадження, зважаючи, що цей його обов`язок встановлений законом.

Суд також враховує позицію Верховного Суду України, викладену в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", відповідно до якої у разі визнання неправомірним рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 18, 28, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260, 261, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Юлії Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.09.2021 у виконавчому провадженні №61138127.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко Юлії Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.09.2021 у виконавчому провадженні №61138332.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 14.02.2022.

Суддя: