печерський районний суд міста києва
04 липня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Ільєвій Т.Г.,
при секретарі судових засідань Ємець Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом автобази Управління справами Апарату Верховної Ради України до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що 16.05.2018 р. о 10 год. 40 хв. гр-н ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ореl Аscona» р/н НОМЕР_1 , який належить гр-ну ОСОБА_2 , по вул. Верхня, 5 у м. Києві, не переконавшись у справності гальмівної системи автомобіля (не замикається важіль стоянкової гальмівної системи в робочому положенні), здійснив наїзд на автомобіль «TOYOTA CAMRY» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкоджень вказаних транспортних засобів.
Внаслідок вказаної ДТП, що сталася з вини ОСОБА_1 , транспортному засобу позивача було спричинено механічні пошкодження, та як наслідок, завдано матеріальну шкоду. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ореl Аscona» р/н НОМЕР_1 на момент ДТП було застраховано ПрАТ " Європейський Страховий Союз ".
Проте, відповідач ПрАТ " Європейський Страховий Союз" ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті страхового відшкодування, що і послугувало підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді від 20 грудня 2021 року дану справу прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г. та визначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги та щодо винесення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд, заяв, клопотань до суду не подано.
Так, відповідач одержав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судовим розглядом встановлено, що Автобаза Управління справами Апарату Верховної Ради України (далі - Автобаза) належить до сфери управління Апарату Верховної Ради України та створена з метою автотранспортного обслуговування діяльності Верховної Ради України, її Апарату, народних депутатів України, комітетів, депутатських фракцій та груп, а також парламентських делегацій, що прибувають на запрошення Верховної Ради України з офіційними і робочими візитами, інших протокольних заходів. Основним завданням Автобази є забезпечення потреб Верховної Ради України та створених нею структур якісним і безпечним транспортним обслуговуванням.
16.05.2018 р. о 10 год. 40 хв. гр-н ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ореl Аscona» р/н НОМЕР_1 , який належить гр-ну ОСОБА_2 , по вул. Верхня, 5 у м. Києві, не переконавшись у справності гальмівної системи автомобіля (не замикається важіль стоянкової гальмівної системи в робочому положенні), здійснив наїзд на автомобіль «TOYOTA CAMRY» р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія Автобази ОСОБА_4 , що призвело до пошкоджень вказаних транспортних засобів.
Власником транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» р/н НОМЕР_2 є Автобаза, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу.
Згідно листа Територіального сервісного центру № 0541 від 01.03.2018 р. № 31/2- 9/31, власником автомобіля «Ореl Аscona» р/н НОМЕР_1 є гр-н ОСОБА_2 , який проживає у АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їй сукупність достатньою.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
В свою чергу, процесуальне законодавство визначає випадки, коли сторони звільняються від доказування обставин (фактів), на які вони посилаються, як на підставу свої правових вимог та заперечень. Тобто ці обставини (факти) апріорі розглядаються як достовірні. Саме до такої категорії відносяться обставини, які були встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із інформацією, яка розміщена на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) цивільна відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ 1434294).
Згідно із статтею 22 Закону України № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно із статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із пошкодженням ОСОБА_1 транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» р/н НОМЕР_2 , Автобазі завдано матеріальної шкоди в розмірі 25 128,36 грн., що підтверджується Звітом № 0204 від 01.06.2018 р. визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу.
Крім цього, Автобазою були понесені витрати у розмірі 1 400,00 грн., пов`язані із необхідністю проведення даного дослідження суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Габ"яно», що в свою чергу підтверджується договором від 25.05.2018 р. № 52 укладеним між Автобазою та ПП «Габ"яно», актом приймання наданих послуг з визначення розміру збитків завданих власнику від 19.06.2018 р. та платіжним дорученням № 901 від 19.06.2018р.
Автобаза на адресу ПрАТ «Європейського Страхового Союзу» 14.06.2018 року надіслала повідомлення про дану подію та просила відшкодувати матеріальний збиток нанесений в результаті пошкодження автомобіля «TOYOTA CAMRY» р/н НОМЕР_2 внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, ПрАТ «Європейський Страховий Союз», в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільного кодексу України, не виконав своїх зобов`язань щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та станом на день звернення до суду з цим позовом не здійснив відповідної виплати.
Повідомлення про дану подію та прохання відшкодувати матеріальний збиток за заподіяну шкоду, яке було Автобазою надіслане 14.06.2018 р. на адресу ПрАТ «Європейського Страхового Союзу», повернуто Автобазі з відміткою «За закінченням строку зберігання».
Відповідно до інформації, яка розмішена на сайті МТСБУ, страховик, тобто ПрАТ «Європейський Страховий Союз», позбавлений права укладати договори ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2017 року.
Відповідно до листа МТСБУ від 01.03.2019 р. № 3.1-05/6613, членство ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в МТСБУ не було припинено, інформації про ліквідацію ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в МТСБУ немає, отже ПрАТ «Європейський Страховий Союз» зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із частиною 2 статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до частини третьої ст. 12, частини першої, шостої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За встановлених обставин, оскільки відповідач не сплачує суму страхового відшкодування у добровільному порядку, то вона відповідно підлягає примусовому стягненню та понесені витрати пов`язані із визначенням розміру збитків.
Розмір суми страхового відшкодування наданий позивачем відповідачем у в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростований.
За вказаних обставин та відповідних норм законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 1921 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 526, 610, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов автобази Управління справами Апарату Верховної Ради України до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення буде складено та підписано 04.07.2022 року.

Суддя Т.Г. Ільєва