Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2527/20
У Х В А Л А

29.06.2022 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Надопта А.А., за участі секретаря судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника Виноградівського геріатричного пансіонату-адвоката Нечаєва В.В., про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 299/2527/20 за позовом: ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 до Виноградівського геріатричного пансіонату про визнання незаконним наказу роботодавця, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2021 року, вирішено позовні вимоги Позивача задовільнити, визнати незаконним та скасувати наказ директора Виноградівського геріатричного пансіонату №32 від 07.08.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на роботі у Виноградівському геріатричному пансіонаті на посадах завідуючого відділення паліативно-хоспісного догляду та лікаря-анестезіолога (0,5 ставки). Вирішено стягнути з Виноградівського геріатричного пансіонату на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день фактичного поновлення на роботі.

Додатковим рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 136.027,08 гривень. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 8.276,78 гривень.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.03.2022 апеляційну скаргу Відповідача відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

13.06.2022 року до суду надійшла від представника боржника Виноградівського геріатричного пансіонату-адвоката Нечаєва В.В., про відстрочення виконання рішення суду, в якому представник відповідач просить розстрочити виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2021 року.

Обґрунтовуючи необхідність розстрочення виконання рішення суду, представник боржника ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду ним визнається та буде виконане, однак наразі виконання рішення в повному обсязі одноразовим платежем є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, що було визнано Торгово-промислової палатою України форс-мажорною обставиною.

Крім того зазначає, що у період з 19 по 21 травня 2021 року було проведено позапланову перевірку Пансіонату з метою з`ясування дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту, за результатами якої складено акт № 131 від 21 травня 2021 року.

Відповідно до висновків акту під час перевірки було виявлено ряд порушень.

У червні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі ГУ ДСНС) звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило застосувати заходи реагування у вигляді у вигляді повного зупинення роботи Комунальної установи «Виноградівський геріатричний пансіонат» (далі Пансіонат) шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі № 260/2271/21, ухваленому за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ГУ ДСНС було задоволено. Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи Пансіонату, розташованого за адресою 90300, Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. Персикова, 49 шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення до повного усунення порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2022 по даній справі вирішено апеляційну скаргу Комунальної установи «Виноградівський геріатричний пансіонат» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі № 260/2271/21 без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, пансіонат неодноразово звертався до обласного керівництва із наступними листами:

30.06.2021 направлено лист за № 201 керівнику Департаменту соцзахисту населення, в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства.

10.11.2021 направлено лист за № 351 керівнику Департаменту соцзахисту населення, в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства (блискавкозахист, демонтування горючих матеріалів, тощо).

01.12.2021 направлено лист за № 382 начальнику КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської ОДА, в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства (блискавкозахист, демонтування горючих матеріалів, тощо).

01.12.2021 направлено лист за № 381 В.о. голови Закарпатської ОДА Добромільському П., в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства (блискавкозахист, демонтування горючих матеріалів, тощо).

06.12.2021 направлено лист за № 387 голові Закарпатської обласної ради, в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства (блискавкозахист, демонтування горючих матеріалів, тощо).

07.12.2021 направлено лист за № 390 начальнику КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської ОДА, в якому пансіонат просив виділити додаткові кошти для усунення порушень протипожежного законодавства (блискавкозахист, демонтування горючих матеріалів, тощо).

Однак, у зв`язку із браком фінансування, кошти щодо ПКД на блискавкозахист не були виділені, наразі існує небезпека закриття геріатричного пансіонату та виселення всіх підопічних.

Тому одноразове стягнення більше 130 000 грн. призведе до неможливості функціонування діяльності комунальної установи.

Представник боржника також звертає увагу на наступні обставини.

Так, у разі не розстрочення виконання судового рішення, з рахунків геріатричного пансіонату буде одноразово стягнуто більше, ніж 130 000 грн., що призведе до катастрофічних фінансових наслідків для установи, оскільки з початку повномасштабного вторгнення пансіонат приймає на проживання біженців, забезпечує їх харчуванням, одягом та всім утриманням.

Відповідно до листа Закарпатської ОДА від 03.03.2022 пансіонат уповноважено приймати на проживання евакуйованих осіб, а відповідно до додаткового листа від 21.03.2022 військова адміністрація просить Представництво Міжнародної організації з міграції посприяти в облаштуванні місць меблями, побутовою технікою, оскільки на утримання пансіонату додаткових бюджетних коштів для біженців не було виділено.

Департамент соціального захисту населення надіслав лист до пансіонату від 16 травня 2022 року щодо зменшення сум видатків на заробітну плату на загальну суму 770 000 гривень, оскільки виникла необхідність у економії для забезпечення киснем та на територіальну оборону.

Таким чином, звертаючись з даною заявою про розстрочення виконання рішення суду, просить врахувати дотримання балансу інтересів сторін, з врахуванням фінансового становища та соціально значимого статусу обох сторін, вважає, що одноразова сплата усієї суми відшкодування за рішенням суду, ще дужче погіршить фінансовий стан, що може призвести до повного зупинення діяльності підприємства.

Представник відповідача Нечаєв В.В., будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання вимог заяви.

Представник позивача будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заявув якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи-Управління державної казначейської служби України у Виноградівському районі, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України «Про виконавче провадження») встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року по справі № 11-рп/2012).

Водночас, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення суду, оскільки у процесі виконання рішення можливе виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

При цьому, підставою для розстрочки/відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.

При цьому, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.435 ЦПК України, ця норма не вимагає, і суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Разом з тим, положення ЦПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Так, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, представник боржника Виноградівського геріатричного пансіонату, як на підставу для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду посилається на складну фінансову ситуацію, яка склалася у зв`язку із веденням воєнного стану в України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, який був продовжений до 25 травня 2022 року згідно Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Листом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та визнала, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарювання та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Представник відповідача зазначає, що через законодавчі обмеження, які були введені у зв`язку з воєнним станом, Виноградівський геріатричний пансіонат не може скористатися правами, які були гарантовані державою до ведення воєнного стану.

Також суд приймає до уваги, що Виноградівського геріатричного пансіонату має зобов`язання з оплати праці своїх працівників, а також з оплати податків та зборів.

На підставі вищезазначеного, вбачається, що майновий (фінансовий) стан Виноградівського геріатричного пансіонату значно погіршився.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України N 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19).

Ст.435 ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для відстрочення (розстрочення) виконання рішення, а тому суду надана можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення, з урахуванням усіх обставин справи.

Як зазначається в постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року по справі № №2а-25767/10/0570, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Суд оцінює надані (заявником) представником відповідача докази у сукупності як такі, що підтверджують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, та які є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними, тобто такими, які не залежать від волі відповідача, а отже, мають виключний характер.

За таких обставин, враховуючи майновий стан Виноградівського геріатричного пансіонату, наявність наміру відповідача виконати рішення суду після припинення або скасування воєнного стану, приймаючи до уваги інтереси та рівновагу обох сторін, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у справі № 299/2527/20.

Разом з тим суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для відповідача - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та зупинення діяльності підприємства, а для позивача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Поряд з цим, суд, вирішуючи питання щодо строку розстрочення виконання рішення, враховуючи баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом позивача, доходить висновку про задоволення заяви Виноградівського геріатричного пансіонату та вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду від 12.05.2021 року по справі № 299/2527/20.

Суд доходить висновку, що відстрочення виконання рішення у вищевказаний спосіб порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, а тому потрібно розстрочити виконання судового рішення, із зазначенням певних сум, які боржник (відповідач по справі) потрібен сплати на користь стягувача (позивача по справі), кожного місяця, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом позивача реально отримати грошові кошти.

На підставі викладеного та керуючись ст.435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву предстаника боржника -Виноградівського геріатричного пансіонату про розстрочення виконання рішення суду по справі № 299/2527/20- задовольнити.

Розстрочити виконання Рішення Виноградівського районного суду від 12.05.2021 року по справі №299/2527/20 на один рік, починаючи з дня набрання даною Ухвалою законної сили, шляхом оплати ОСОБА_1 середнього заробітку рівними щомісячними частинами (з вирахуванням податків та зборів).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий А. А. Надопта