№ провадження 2-з/208/137/22
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Івченко Т.П.,

секретар судового засідання Задьори В.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів,

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Ліцей № 13» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення виконання трудових обов`язків на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за період відсторонення».

Позовна заява подана позивачем до суду 03.12.2021 року.

Відкрито провадження по справі на підставі ухвали від 08 грудня 2021 року, в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на 29.06.2022 року позивачем подано клопотання про витребування доказів, згідно до якого заявлено про витребування у відповідача розпоряджень та наказів, без зазначення дати видання таких розпорядчих документів та їх номеру.

В судовому засіданні позивач підтримала клопотання, і зазначила, що їй не відомі реєстраційні данні документів які нею заявлені до витребування, і тим більш не відомо чи є такі документи у відповідача.

Представник відповідача заперечувала проти заявленого клопотання, просила у його задоволені відмовити, пояснив, що всі розпорядчі документи були подані стороною відповідача та долучені до справи.

Заслухав сторони, з`ясував підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За приписами частини першої, пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Суд керує ходом процесу, спрямовує дії осіб, що беруть участь у процесі, забезпечує виконання та здійснення ними прав і обов`язків, виносить рішення, які мають владний характер, вирішує матеріально-правовий спір, чим і здійснює захист порушеного або оскарженого суб`єктивного права. Також, суд виступає як учасник процесуальних відносин, як владний орган, наділений повноваженням вирішувати правові питання, які можуть виникнути у зв`язку з розглядом конкретної справи. Та те, що наділяючи суд правом вимагати від учасників процесу в рамках наданих їм процесуальним законодавством повноважень, належної поведінки, держава одночасно з цим встановлює і рамки дозволеної поведінки. З метою встановлення справедливого та ефективного захисту прав відповідно до частини 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керуючись принципом верховенства права та у відповідності до пункту 11 частини 2 статті 1 ЦПК України неприпустимості зловживання процесуальними правами, а тому за власною ініціативою позивача питання про витребування доказів, на цій стадії можливо при дотриманні вимог визначених ЦПК України.

Так, частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази в цивільному процесі повинні відповідати таким вимогам:

?належність (містити інформацію щодо предмета доказування, де предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення) (cтаття 77 ЦПК України);

?допустимість (суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом) (cтаття 78 ЦПК України);

?достовірність (достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи) (cтаття 79 ЦПК України);

?достатність (достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання) (cтаття 79 ЦПК України).

Згідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом враховується, що сторона позивача обізнана про те, що по справі здійснюється спрощене позовне провадження, а тому згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, позивач у спрощеному позовному провадженні повинен подати докази разом, або заявити клопотання про їх витребування у строк визначений ч. 2 ст. 83 ЦПК України, тобто разом із поданням позовної заяви.

Заявляючи клопотання станом на 29.06.2022 року позивач обізнана, про те, що станом на 29.06.2022 року у справі здійснюється судовий розгляд по суті, а саме заслухані сторони, досліджені докази.

А тому звертаючись із клопотанням на зазначеній стадії, яка прямує до завершення судового розгляду, позивач повинна також дотриматися вимог ч. 4 ст. 83 ЦПК України, обґрунтував поважність пропуску строку передбаченого ч. 2 ст. 83 ЦПК України, заявив про це у своєму клопотанні.

Крім того, в порушення приписів ст. 84 ЦПК України, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, зазначить який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто для отримані запитуємої інформації, перш за все запит повинен містити данні про доказ який заявлений до витребування, що не зазначено не за змістом клопотанням, а також не зазначено і під час розгляду такого клопотання в судовому засіданні.

А тому враховуючи, що при заявлені клопотання стороною позивача порушено строк його подання, не заявлено про поважність причин його порушення, не зазначено відомості щодо доказів заявлених до витребування, не зазначено відповідні дані не за змістом клопотання так і під час судового розгляду, не підтверджено обґрунтованість та відповідність клопотання приписам ст. 84 ЦПК України, а тому клопотання є таким що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81-84, 258-260 ЦПК України, суд -

постановив:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя Івченко Т. П.