ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1973/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лебединської міської ради, Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В

24.11.2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лебединської міської ради, Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона призначена піклувальником над неповнолітньою онукою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі смертю її матері ОСОБА_4 та тривалою хворобою батька - ОСОБА_2 . Батько дівчинки життям доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ніде не працює, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_3 .

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, в телефонному режимі повідомила, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с. 38).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с. 38).

Третя особа - Орган опіки й піклування виконавчого комітету Лебединської міської ради у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Гречанов О.І., надав заяву в про розгляд справи у його відсутності (а.с. 29).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.08.2017 року (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Відповідно до копії висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 17 (а.с. 16), ОСОБА_2 - батько ОСОБА_3 , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю матері ОСОБА_4 та тривалою хворобою батька ОСОБА_2 , установлено піклування та призначено піклувальником ОСОБА_1 , згідно копії рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області № 248 від 18.08.2021 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 , батько неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею в подальшому вищої освіти. Крім того, ОСОБА_2 , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з його станом здоров`я та відсутності постійного місця проживання та доходів, згідно копії заяви від 27.10.2021 року (а.с. 36)

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні ОСОБА_1 , яка виконує свої, педагогічні, матеріальні, грошової та інші покладені на неї обов`язки піклувальника. Відповідно до копії характеристики, виданої виконавчим комітетом Лебединської міської ради Михайлівського старостинського округу, ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, завжди дотримується моральних норм, працелюбна, самокритична, не поблажлива до своїх недоліків, за характером спокійна, ввічлива (а.с. 14).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. 1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 р. в п. 8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Беручи до уваги повне доведення факту щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 по відношенню до своєї доньки ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, тому судовий збір в розмірі 908 грн, сплачений нею при зверненні до суду, необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 80-83, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лебединської міської ради, Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. М. Іщенко