ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс тревел Дніпро», третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення збитків і моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів ,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ТОВ «Музенідіс тревел Дніпро» про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення збитків і моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися.

Позов мотивований тим, що 29 січня 2020 року між ТОВ «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО» в особі фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та ним ОСОБА_1 укладено договір на туристичне обслуговування № KSD02060ВQ, за умовами якого туроператор через турагента зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) за маршрутом Дніпро - Салоніки - Дніпро та трансфером із аеропорту до готелю та в зворотному напрямку в період з 02 червня 2020 року по 16 червня 2020 року із наданням номеру в готелі «Bomo Theothano Imperial Palace 5 stars - AL» та медичного страхування туристів від нещасних випадків, загальною вартістю 83 512 гривень. 31 січня 2020 року позивачем сплачено в рахунок туру 83 512 гривень.

На підставі укладеного договору з боку ТОВ «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО» за заявкою на бронювання через грецького туроператора був заброньований туристичний продукт для позивача. Позивач виконав умови договору та здійснив оплату вартості туристичного турпродукту в сумі 83 512 гривень.

Станом на серпень 2020 перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку був неможливим.

У серпні 2020 відповідачем в особі ФОП ОСОБА_2 повідомлено позивачу, що заброньована подорож не відбудеться, через відміну авіакомпанією Ellinair рейсів EL 142 та EL 141, запропоновано перенести тур на рік, на ці ж дати у 2021 році.

У подальшому, на письмовий запит позивача про видачу маршрутного листа на переліт вказаним турагентом повідомлено, що діяльність компанії Mouzenidis Travel Greece тимчасово призупинено та ТОВ «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО» запропоновано в черговий раз перенести строки подорожі, а саме - на 2022 рік.

З огляду на вищевказане, позивачем третій особі ФОП ОСОБА_2 , як представнику відповідача, при особистій зустрічі було повідомлено про бажання розірвати договір та висловлено вимогу про повернення сплачених за договором коштів, на яку остання відповіла категоричною відмовою.

Позивач звернувся з цим питанням про захист прав споживача, відшкодування йому збитків до відповідача, але фактично отримав відмову. В добровільному порядку спір не вирішено, виник спір.

У зв`язку з чим просив розірвати договір на туристичне обслуговування № KSD02060BQ 29 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро», стягнути грошові кошти в сумі 81 624 грн., пеню у розмірі 440 771, 40 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 440, 37 грн. та 3% річних у сумі 3 495, 31 грн., а всього 537 331, 48 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року в частині оскарження відшкодування моральної шкоди було повернуто скаржнику. Тому, у вказаній частині, рішення суду першої інстанції не переглядається.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2020 року між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО» від імені і за дорученням якого на підставі Агентського Договору на реалізацію туристичного продукту від 24 березня 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 був укладений Договір на туристичне обслуговування № К8002060ВQ.

За умовами цього Договору туроператор через турагента зобов`язався забезпечити надання комплекс туристичних послуг, а замовник зобов`язався на умовах даного Договору прийняти та оплатити їх.

На виконання своїх зобов`язань, позивач ОСОБА_1 здійснив повну попередню оплату за вищезгаданий тур у розмірі 83 512 грн., що в еквіваленті до євро становить 2 920 євро, що підтверджується ордером на оплату від 31 січня 2020 року (а.с.19).

Відповідно до п.1.2 Договору на туристичне обслуговування, Туроператор через Турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а Замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що послуги, які входять до складу Турпродукту, безпосередньо надаються Замовнику третіми oсобами - перевізником, готелем (або іншим засобом розміщення), страховою організацією та іншими особами.

Відповідно до п.5.1 Договору Туроператор зобов`язаний забронювати та надати Замовнику турпродукт (пакет туристичних та пов`язаних послуг), замовлених Замовником в повному обсязі, кількості, якості та у визначені цим Договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови сплати повної вартості турпродукту Замовником у строки, встановлені даним Договором та додатками до нього.

Додатком № 1 до Договору на туристичне обслуговування №KSD02060BQ від 29 січня 2020 року було визначено всі деталі Туру до Греції в готель Bomo Theophano Imperial Palace - 5 stars - AL , який повинен був відбутись з 02 червня 2020 року по 16 червня 2020 року загальною вартістю 83 512 грн.

Відповідно до п.5.3 Договору Туроператор зобов' язаний у випадку виникнення обставин, що роблять неможливими надання Замовнику послуг з вини Туроператору (за винятком випадків форс-мажорних обставин та відмова консульських установ у видачі замовнику та/або туристам) у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг па альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, в т.ч. туристом, за врахуванням фактично понесених Туроператором, Турагентом витрат.

Станом на червень 2020 перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку був неможливим.

Позивач зазначав, що з незалежних від нього причин, вищезазначений тур відмінився, про що йому було повідомлено в телефонному режимі турагентом. 02 червня 2020 року йому через месенджер його мобільного телефону надійшов Ваучер № 00002 (Згідно зі статтею 7- ПНП 13 квітня 2020 року Нормативного Правового Акту Грецької Республіки від 13 квітня 2020 року «Заходи щодо усунення триваючих наслідків пандемії коронавіруса COVID-19 і інші невідкладні положення»), за яким він має право на виплачену позивачем грошову суму за скасованою заявкою №KSD02060BQ на загальну суму 81 624, 40 грн., що складає 2845 євро. Вказаний ваучер було виписано в односторонньому порядку туроператором без його згоди.

Крім того, позивач зазначав, що 26 жовтня 2021 року ФОП ОСОБА_3 повернула на картковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1887,60 грн., які були її агентською винагородою за договором на туристичне обслуговування № KSD02060BQ 29 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» (а.с.31).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, турпродукт, визначений у Додатку 1 до Договору на туристичне обслуговування не отриманий позивачем, а оплачені грошові кошти Туроператором не повернуті позивачу.

Відповідно до п. 8.1 договору на туристичне обслуговування замовник має право відмовитись від заброньованих туристичних послуг повністю або частково на умовах, передбачених п. 8.4 договору.

Замовник має право відмовитися від виконання договору до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним, документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою (п. 8.2 договору).

Пункт 8.4 договору визначає розмір сум, які підлягають поверненню у відсотковому відношенні у разі відмови замовника від туристичного продукту залежно від виду туру та кількості діб від дати подачі заяви про відмову до дати подорожі.

Відповідно до п. 8.4.6 договору у будь - якому випадку замовник через турагента відшкодовує туроператору 100 % понесених витрат, які зазначені у правилах бронювання готелів, авіаквитків та інших обслуговуючих компаніях та виставлені туроператору.

Відповідно до п. 9.1 договору наявність форс-мажорних обставин (стихійні лиха, воєнні дії будь-якого характеру або погроза таких дій, випадки цивільної непокори, терористичні акти, пожежі, повені, екологічні порушення, страйки, зміни в розкладі, технічні помилки й механічні ушкодження, запізнення та зміни типів міжнародних повітряних, водних і наземних перевізників, постанови митних, прикордонних (імміграційних) служб, зміни в законодавствах країн виїзду, в`їзду або транспортного проходження, зміни строків оформлення документів у посольстві або порушення графіка його роботи й т.д.), у результаті яких не зможуть бути виконані зобов`язання за цим договором, звільняє сторони від відповідальності без компенсації збитку, заподіяною однією зі сторін.

При настанні обставин непереборної сили сторони відкладають виконання умов договору до моменту усунення форс-мажорних обставин або моменту припинення їх дії. У такому разі сторони не несуть відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором протягом дії форс - мажорних обставин.

Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за цим договором, повинна негайно протягом 2 календарних днів сповістити іншу сторону про настання та прогнозований термін припинення обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язань за договором. Належним доказом наявності зазначених вище обставин та їхнього продовження будуть служити документи, видані компетентними органами відповідної країни (п. 9.3 договору).

Невиконання вимог п. 9.3 договору позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини. Якщо обставини непереборної сили діють протягом більше ніж 1 місяць, то будь - яка сторона має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні за 15 днів до дати такого розірвання (п. 9.4, 9.5 договору).

Відповідно до п. 10.3 туроператор не несе відповідальність за відміну рейсу або зміни часу відправлення/прибуття рейсу і пов`язані з цим зміни обсягів і термінів надання туристичних послуг, що входять до складу туристичного продукту, оскільки туроператор виступає в якості агента компаній-перевізників, сервісних компаній, і об`єктивно не в змозі впливати на умови і правила перевезень, що затверджені такими компаніями.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про туризм», туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Готель - підприємство будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, що складається з шести і більше номерів та надає готельні послуги з тимчасового проживання з обов`язковим обслуговуванням. Порядок встановлення категорій готелям визначається Кабінетом Міністрів України. Готелю встановлюється категорія на 5 років. Готельна послуга - дії (операції) підприємства з розміщення споживача шляхом надання номера (місця) для тимчасового проживання в готелі, а також інша діяльність, пов`язана з розміщенням та тимчасовим проживанням. Готельна послуга складається з основних та додаткових послуг, що надаються споживачу відповідно до категорії готелю. Аналогічні засоби розміщення - підприємства будь-якої організаційно-правової форми власності, що складаються з номерів і надають обмежені готельні послуги, включно з щоденним заправлянням ліжок, прибиранням кімнат та санвузлів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм», туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

Частиною 12 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі, шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім іншого, цей Закон передбачає віднесення карантину до форс-мажорних обставин.

За змістом частин 1, 2 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість зміни чи розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією. Водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17 (провадження № 12-282гс18).

Зважаючи на те, що у даному разі істотно змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки дати туристичної поїздки відтерміновано, виконання договору позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, адже поїздка мала відбутися ще влітку 2020 року, колегія суддів приходить до висновку, що вбачаються підстави для розірвання договору на туристичне обслуговування від 29 січня 2020 року та повернення позивачу сплачених на виконання договору коштів.

Суд критично оцінює твердження відповідача, що він не є відповідальною особою за даним позовом, оскільки виконував лише представницькі послуги та діяв не від свого імені, а від імені туроператора нерезидента - компанії Mouzenidis Travel S.A., яка безпосередньо надає туристичний продукт, оскільки спірний договір укладено позивачем (через третю особу) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор.

Між MOUZENIDIS TRAVEL - TRAVEL AGENCY TOURISM AND HOTELS ENTERPRISES SOCIETE ANONYME (MOUZENIDIS TRAVEL A.E., MOUZENIDIS TRAVEL S.A.) та ТОВ МузенідісТревел Дніпро укладено агентський договір №MZT/GR-DNR/16-1 від 23 травня 2016 року з реалізації туристичного продукту та окремих туристичних послуг з урахуванням додаткової угоди №2 від 11 вересня 2017 року про перейменування ТОВ МузенідісТревел Дніпро (а.с.а.с.55-67,70).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, ТОВ МузенідісТревел Дніпро зобов`язується за винагороду здійснювати угоди та/або інші правочини з реалізації сформованих MOUZENIDIS TRAVEL S.A. туристичних продуктів й/або окремих туристичних послуг, а також забезпечити комплекс заходів з їх реалізації на умовах цього Договору. Реалізація туристичного продукту (комплекс послуг по розміщенню туриста, екскурсійні послуги, послуги гідів-перекладачів, а також інші послуги) й/або окремих туристичних послуг (в т.ч. авіаперевезення, наземне обслуговування та інші послуги), надані згідно з заявками МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО, надалі туристичний продукт , здійснюються МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ДНІПРО за дорученням, від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок MOUZENIDIS TRAVEL S.A.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що даний договір є формою підтвердження повноважень ТОВ Музенідіс Тревел Дніпро.

З преамбули Договору на туристичне обслуговування № KSD02060BQ від 29 січня 2020 року, вбачається, що між замовником ОСОБА_1 та Турагентом ФОП ОСОБА_3 , що діє на підставі доручення за Агентським договором № АДТА/16-DNR00122 від 24.03.2016 року від імені відповідача, Туроператора ТОВ Музенідіс Тревел Дніпро, що діє від імені та за дорученням Туристичної компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A, MOUZENIDIS TRAVEL СYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTG, MOUZENIDIS HUNGARY TRAVEL AGENCY Kft, Туроператор ТОВ Музенідіс Тревел Дніпро зобов`язується через Турагента, ФОП ОСОБА_3 забезпечити надання комплексу туристичних послуг (п.1.2), окрім цього, згідно п.1.7 - замовник при посередництві турагента доручає туроператору представляти інтереси його та/або туристів, при подачі документів до Консульської установи країни-подорожі (візового центру) та оплаті послуг для оформлення та отримання в`їзних віз для замовника та/або туристів.

За змістом Договору на туристичне обслуговування № KSD02060BQ від 29 січня 2020 року від сторони Туроператора діяв саме відповідач ТОВ Музенідіс Тревел Дніпро, на якого має бути покладена відповідальність за невиконання умов розділу 5 та 10 цього Договору.

Таким чином, ТОВ МузенідісТревел Дніпро здійснює комерційне посередництво (представницьку, агентську діяльність) із надання туристичних продуктів від імені та в інтересах Туристичної компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A. (Грецька Республіка).

З метою надання послуг та виконання умов агентського договору № MZT/GR-DNR/16-1 від 23 травня 2016 року всі кошти були своєчасно перераховані грецькому туроператору компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A.

Відповідно до п. 6.9 агентського договору № MZT/GR-DNR/16-1 від 23 травня 2016 року всі суми, отримані ТОВ МузенідісТревел Дніпро на свій рахунок в гривневому еквіваленті за комерційним курсом від реалізації турпродукту MOUZENIDIS TRAVEL S.A. є власністю MOUZENIDIS TRAVEL S.A. (за вирахуванням агентської винагороди, додаткової вигоди).

Зазначені суми є транзитними для ТОВ МузенідісТревел Дніпро і знаходяться під її відповідальністю до моменту завершення всіх необхідних розрахунків між сторонами.

Однак з огляду на те, що ТОВ МузенідісТревел Дніпро має ліцензію на надання туристичних послуг та є компанією на території України, яка діє від імені та в інтересах Туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A. MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, від імені та за дорученням, колегія суддів відноситься критично до аргументів відповідача в цій частині та відхиляє їх.

Крім того, правовідносини які склались між відповідачем ТОВ МузенідісТревел Дніпро та його грецьким партнером MOUZENIDIS TRAVEL S.A. врегульовані не тільки Законом Грецької Республіки від 13 квітня 2020 року Заходи протидії наслідкам пандемії Covid-19 та подальших невідкладних положень, а також і договірними правовідносинами.

Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2 , відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України в термін до 31 жовтня 2020 року, одночасно із запровадженням карантину до 31 жовтня 2020 року, тобто у період заброньованого туру.

Крім того, світова пандемія спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 є загальновизнаним фактом та значною мірою вплинула на туризм.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.

Разом з тим, саме по собі запровадження карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором, а також в частині повернення позивачу фактично сплачених ним грошових послуг, враховуючи, що туристичні послуги останньому надані не були.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 25 Закону України Про туризм встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, діючи в особі Туроператора порушив умови Договору на туристичне обслуговування, не надав передбачені послуги та не повернув позивачу повну суму сплачених коштів за замовлені туристичні послуги згідно договору, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо розірвання договору та стягнення з відповідача сплачених коштів позивачем.

Крім того, колегія суддів враховує, що 26 жовтня 2021 року ФОП ОСОБА_3 повернула на картокий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1887,60 грн., які були її агентською винагородою за договором на туристичне обслуговування № KSD02060BQ 29 січня 2020 року, тому стягненню підлягає з Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за договором на туристичне обслуговування № KSD02060BQ від 29 січня 2020 року у розмірі 81 624,40 грн.

Що стосується стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЗУ Про захист прав споживачів якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ Про захист прав споживачів у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Враховуючи на вищезазначену норму законодавства та те, що відповідачем тривалий час не виконується його зобов`язання за договором, тобто позивачем не отримано турпродукт за договором, колегія суддів приходить до висновку щодо можливості стягнення пені.

Позивач просив стягнути на його користь з відповідача пеню за невиконання умов договору у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) за кожен день прострочення з наступного розрахунку: 81 624,40 х 3% = 2 448,73грн.; прострочення позивач визначив у кількості 180 днів: 180 х 2 448,73 = 440 772,40 грн. Таким чином, позивач просив стягнути пеню в розмірі 440 772,40 грн.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки, розмір збитків, що завдані позивачеві становить 81 624,40 грн., сума вартості турпродукту, яка була сплачена позивачем та не повернута відповідачем, колегія суддів приходить до висновку, що розмір неустойки, згідно положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню до 81 624,40 грн.

Крім того, позивач зазначає, що станом на час звернення із зазначеними позовними вимогами до суду та на теперішній час сплачені ним за договором грошові кошти не повернуті. Також, 02 червня 2020 року позивачу через месенджер його мобільного телефону надійшов Ваучер № 00002 (Згідно зі статтею 7- ПНП 13 квітня 2020 року Нормативного Правового Акту Грецької Республіки від 13 квітня 2020 року «Заходи щодо усунення триваючих наслідків пандемії коронавіруса COVID-19 і інші невідкладні положення»), за яким він має право на виплачену позивачем грошову суму за скасованою заявкою №KSD02060BQ на загальну суму 81 624, 40 грн., що складає 2845 євро. Вказаний ваучер було виписано в односторонньому порядку туроператором без його згоди. Однак, і на теперішній час грошові кошти не повернуті позивачу.

Так, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань, що зазначено в п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Згідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, останній повинен сплатити на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 11 440, 37 грн. та 3% річних у сумі 3 495, 31 грн. за період з 03.06.2020 року по 05.11.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог про розірвання договору на туристичне обслуговування № KSD02060BQ 29 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за договором на туристичне обслуговування № KSD02060BQ від 29 січня 2020 року у розмірі 81 624,40 грн., пеню у розмірі 81 624,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 440, 37 грн. та 3% річних у сумі 3 495, 31 грн., а всього 178 184,48 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 2 270 грн.

Оскільки ухвалою Дніпровського районного суду від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року в частині оскарження відшкодування моральної шкоди було повернуто скаржнику, то в цій частині судове рішення суду першої інстанції не переглядалось колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року в оскаржуваній частині розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення збитків скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс тревел Дніпро», третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення збитків задовольнити частково.

Розірвати договір на туристичне обслуговування № KSD02060BQ 29 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за договором на туристичне обслуговування № KSD02060BQ від 29 січня 2020 року у розмірі 81 624,40 грн., пеню у розмірі 81 624,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 440, 37 грн. та 3% річних у сумі 3 495, 31 грн., а всього 178 184,48 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на користь держави судовий збір у розмірі 2 270 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко