Провадження № 2/734/546/22 Справа № 734/1825/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання Гузенко Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.09.2020 Відповідач викрала у Позивача грошові кошти з його карткового рахунку у розмірі 6000 грн. Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2021 Відповідача визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Внаслідок неправомірних дій Відповідача, Позивач опинився в скрутному матеріальному становищі, переніс душевний біль та душевні страждання в зв`язку з чим проходив лікування в Чернігівській обласній лікарні з 07.10.2020 по 21.10.2020. Відповідач завдані збитки Позивачу не відшкодувала, в зв`язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача 6000 грн. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 15000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А. від 24.06.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05.08.2021 справу прийнято до провадження судді Домашенка Ю.М.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач також подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу.

Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2021 (справа № 734/271/21) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, саме в тому, що вона 13.09.2020 о 12 год. перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливим мотивом, а саме маючи на меті в подальшому викрасти грошові кошти, скориставшись тим, що ОСОБА_1 спить, шляхом вільного доступу, зі столу який знаходився в будинку за вищевказаною адресою, таємно викрала банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_1 . У подальшому, 13.09.2020 о 12 год. 23 хв. ОСОБА_2 , діючи з єдиним умислом на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, умисно, таємно, з метою особистого збагачення, маючи доступ до зазначеної банківської картки, достовірно знаючи персональний ідентифікаційний номер платіжної картки та пін-код, за допомогою банкомату, розташованого по АДРЕСА_2 , таємно викрала з карткового рахунку за допомогою вищевказаної банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6000 грн., якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на вищевказану суму.

Згідно з випискою-епікризом КНП «Чернігівська обласна лікарня», ОСОБА_1 проходив лікування у відділенні психосоматичних розладів та неврозів з 07.10.2020 по 21.10.2020 з діагнозом «розлад особистості за органічним типом з інтелектуально-мнестичним зниженням, порушеннями в емоційно-воловій сфері у формі частих афективних реакцій. F07.83».

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з роз`ясненннями, викладеними в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на те, що умисними неправомірними діями Відповідача Позивачу завдано матеріальну і моральну шкоду та ураховуючи, що Відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення підлягає задоволенню.

Оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» Позивач, як інвалід другої групи інвалід війни, звільнений від сплати судового збору, з Відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1816 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 82, 89, 200, 209, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1177 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25.04.2002 Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській області).

Суддя Ю.М. Домашенко