Номер провадження: 22-ц/813/4854/22
Номер справи місцевого суду: 522/6699/19
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого: Громіка Р.Д.,

суддів: Драгомерецького М.М., Князюка О.В.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року заяву голови громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» - ОСОБА_2 про вступ до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, 26 жовтня 2021 року Громадська організація по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду, а саме шляхом подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

06 грудня 2021 року скаржником до суду подано заяву в якій просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, посилаючись на те, що скаржник є неприбутковою організацією, основна мета якої правозахисна діяльність на підставі Установчих документів, жодних фінансів на рахунках скаржника немає. Також зазначено, що у керівника громадської організації ОСОБА_3 розмір пенсії майже мінімальний, якого ледве вистачає на скромне життя та на здійснення безоплатної правозахисної діяльності, будь-яких інших доходів ані громадська організація, ані її керівник не мають.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року повторно залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду, а саме, шляхом подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В даній ухвалі вказано, зокрема, що: сам по собі статус скаржника як неприбуткової організації та відсутність доходів не характеризує його майновий стан як незадовільний; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №520/12066/19; скаржником не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в заяві, а саме, не надано жодного доказу на підтвердження того, що на його рахунках немає жодних фінансів; надане скаржником рішення не підтверджує його майновий стан; скаржнику необхідно надати інші докази на підтвердження зазначених ним обставин щодо майнового стану, серед яких можуть бути банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року скаржник отримала 31 грудня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

10 січня 2022 року до Одеського апеляційного суду скаржником подано заяву у якій скаржник повторно наполягає на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що звернення до суду здійснено від юридичної особи, яка є неприбутковою, про що надані документи.

Суд повторно зазначає, що сам по собі статус скаржника як неприбуткової організації та відсутність доходів не характеризує його майновий стан як незадовільний.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №520/12066/19.

Скаржником не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в заяві, а саме, не надано жодного доказу на підтвердження того, що на його рахунках немає жодних фінансових коштів.

Надане скаржником рішення не підтверджує його майновий стан.

Також скаржником суду не надано докази на підтвердження майнового стану, серед яких могли бути банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків.

Так, обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан скаржника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

На виконання ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №484/176/18.

На даний час вимоги ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги не виконані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

О.В. Князюк