справа № 208/8853/20
№ провадження 2/208/670/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

секретаря судового засідання - Задьори В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про скасування обтяження нерухомого майна», -

встановив:

1.Позиція позивача.

У грудні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пипа А.О. звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про скасування обтяження нерухомого майна», та просила суд:

- скасувати обтяження - арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: квартири під номером АДРЕСА_1 , який накладений при примусовому виконанні Виконавчого листа № 2-943 від 07.07.2008 p., виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: ), а саме: (номер запису про обтяження: 23124140; Дата та час державної реєстрації: 01.10.2009 р. 14:52.27; Державний реєстратор: Астафьєва Яна Вікторівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; Підстава виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н від 01.10.2009 року, видана Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37879065 від 01.11.2017 року, ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9109712, від 01.10.2009 року, реєстратор: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Опис предмета обтяження: нерухоме майно).

В обґрунтування позову зазначила, що він, ОСОБА_1 , є спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Сухопаровою С.Г., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу від 01 серпня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 2465. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», за номером 11670635 від 29.08.2006 року.

Маючи намір оформити спадщину після померлого батька, Позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої кам`янської державної Нотаріальної контори, де й дізнався, що на квартиру, належну ОСОБА_2 накладено арешт, та роз`яснено, що для отримання Свідоцтва про право на спадщину необхідно вирішити питання щодо зняття арешту зі спадкового майна.

В ході перевірки електронних реєстрів було встановлено наявність обтяження вищевказаного нерухомого майна та як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 214596903 від 01.07.2020 року, дійсно на квартиру, що є спадковим майном, накладено наступне обтяження: Номер запису про обтяження: 23124140; Дата та час державної реєстрації: 01.10.2009 р. 14:52:27; Державний реєстратор; ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровської обл.; Підстава виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н від 01.10.2009 року, видана Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції: Підстава внесення записуй Рішення про державну реєстрацію прав, та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37879065 від 01.11.2017 року, ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження; арешт нерухомого майна; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9109712, від 01.10.2009 року, реєстратор: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Опис предмета обтяження; нерухоме майно.

Таким чином, арешт на все нерухоме майно, що належало ОСОБА_2 , зокрема, і на квартиру, яка є спадковим майном, накладено на підставі Постанови Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 01.10.2009 року. Боржником, в виконавчому провадженні, в межах якого наклали арешт, був ОСОБА_2 , який помер, а Позивач є спадкоємцем боржника.

Звернувшись до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, позивач отримав лист 21.12.2020 року за № 45368, за підписом заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому повідомлялось, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 01.10.2009 року державним реєстратором зареєстровано обтяження № 23124140 арешт всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 01.10.2009 року виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Спецрозділ») в період з 14 вересня 2009 року по 14 грудня 2009 року на примусовому виконанні в Заводському ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало ВП №14960236 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-943 від 07.07.2008 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість на загальну суму 15 720,58 грн. 14.12.209 року державним виконавцем, керуючись п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення документа стягувачу. Станом на 21.12.2020 в Заводському ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 .

Крім того, зазначено, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, вимог п.п.9.10-9.15 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (зі змінами), затвердженого наказом міністерства юстиції України від 18.12.2009 №2392/5 - строк зберігання виконавчих проваджень складає 3 роки з дати передачі його до архіву. Передані до архіву органу державної виконавчої служби виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Отже, існування арешту спадкового майна при визнанні виконавчим органом факту відсутності відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 порушує саму мету застосування відповідної процедури. Так, наразі, механізм забезпечення виконання рішення існує, проте виконавчі провадження в межах якого було накладено арешт на майно, належне Спадкодавцеві, завершено, а матеріали виконавчого провадження знищено за строком зберігання.

Як вбачається зі змісту листа Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2-943 від 07.07.2008 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості на загальну суму 15 720,58 грн.

Позивачеві не було нічого відомо ні про накладення арешту на нерухоме майно, ні про існування боргу перед ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та стягнення його в примусовому порядку, а також невідомо про виконання/невиконання рішення, для забезпечення якого державним виконавцем 01.10.2009 р. було накладено арешт на майно боржника.

З метою з`ясування інформації про наявність чи відсутність невиконаних зобов`язань ОСОБА_2 перед ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» для подальшого врегулювання питання щодо зняття обтяження, адвокатом Пипа А.О. було направлено адвокатський запит від 10.09.2020 за №АЗ-37/09/2020 до ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ». У відповідь на адвокатський запит отримано лист від 14.09.2020 за № 083-2662/20 в якому зазначено, що станом на 14.09.2020 року інформація щодо відкриття рахунків, отримання кредитів, укладання цивільно-правових договорів, наявності невиконаних зобов`язань з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в AT «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», відсутня.

Отже, як вбачається з листа ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», на даний час заборгованість перед відповідачем фактично відсутня.

Зважаючи на те, що будь-які виконавчі дії, в тому числі і зняття арештів (обтяжень/обмежень), можуть вчинятися державними виконавцями тільки у межах відкритого виконавчого провадження та враховуючи той факт, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на майно, належне Спадкодавцеві, завершено, а матеріали виконавчого провадження знищено за строком зберігання, внаслідок чого у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту та інших заходів примусового виконання, а також враховуючи факт відсутності невиконаних зобов`язань між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та AT «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», позивач вважає, що наразі підстави для подальшого обтяження майна ВІДСУТНІ, а тому, у зв`язку з неможливістю зняття арешту в позасудовому порядку, єдиним способом захисту його порушених прав є звернення до суду з цим позовом.

Оскільки, арешт на нерухоме майно був накладений з метою забезпечення стягнення боргу, а заборгованість на даний час відсутня, виконавче провадження закінчено, отже, перебування належного Позивачеві майна під арештом, порушує його право власності, яке встановлене та гарантоване Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але представник позивача, адвокат Пипа А.О. надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, без участі позивача та без застосування технічних засобів, на задоволенні позовних вимог наполягали.

2. Позиція відповідача та третіх осіб.

В судове засідання відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» явку свого представника не забезпечив, повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України, заяв та клопотань не подавав, причину неявки суду не повідомляв, не скористався своїм правом та відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи Першої кам`янської нотаріальної контори Дніпропетровської області надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Представник третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надіслав клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

У грудні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пипа А.О. звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про скасування обтяження нерухомого майна».

30 грудня 2020 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про скасування обтяження нерухомого майна», постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.21).

30 березня 2021 року через канцелярію суду від третьої особи Першої кам`янської нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с.29).

13 квітня 2021 року через канцелярію суду від представника третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.31).

12 серпня 2021 року через канцелярію суду від адвоката Пипи А.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_5 надійшла заява згідно до змісту якої, просить провести підготовче судове засідання без її участі та без участі позивача, призначити справу до розгляду по суті (а.с.37).

12 серпня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області підготовче провадження закрито та справу призначено до судного розгляду.

11 лютого 2022 року на адресу суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 62/2018 заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на семи аркушах, які були долучені до матеріалів цивільної справи.

В судове засідання призначене на 11 лютого 2022 року відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» явку свого представника не забезпечив, повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України, заяв та клопотань не подавав, причину неявки суду не повідомляв, не скористався своїм правом та відзиву на позов не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання.

Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін.

При цьому, судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого Сухопаровою С.Г., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу від 01 серпня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 2465, ОСОБА_2 , належить на праві власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на нерухоме майно зареєстровано в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», за номером 11670635 від 29.08.2006 року

ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданою Заводським районним у місті Кам`янське відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та актовим записом № 07.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 214596903 від 01.07.2020 року, дійсно на квартиру, що є спадковим майном, накладено наступне обтяження: Номер запису про обтяження: 23124140; Дата та час державної реєстрації: 01.10.2009 р. 14:52:27; Державний реєстратор; ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровської обл.; Підстава виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н від 01.10.2009 року, видана Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції: Підстава внесення записуй Рішення про державну реєстрацію прав, та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37879065 від 01.11.2017 року, ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; Вид обтяження; арешт нерухомого майна; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9109712, від 01.10.2009 року, реєстратор: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Опис предмета обтяження; нерухоме майно.

Арешт на все нерухоме майно, що належало ОСОБА_2 , накладено на підставі Постанови Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 01.10.2009 року

З листа № 45368 від 21.12.2020 року, за підписом заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 01.10.2009 року державним реєстратором зареєстровано обтяження № 23124140 арешт всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 01.10.2009 року виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Спецрозділ») в період з 14 вересня 2009 року по 14 грудня 2009 року на примусовому виконанні в Заводському ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало ВП №14960236 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-943 від 07.07.2008 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість на загальну суму 15 720,58 грн. 14.12.209 року державним виконавцем, керуючись п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення документа стягувачу. Станом на 21.12.2020 в Заводському ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2

Як вбачається зі змісту листа Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2-943 від 07.07.2008 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості на загальну суму 15 720,58 грн.

З листа від 14.09.2020 за № 083-2662/20 вбачається, що станом на 14.09.2020 року інформація щодо відкриття рахунків, отримання кредитів, укладання цивільно-правових договорів, наявності невиконаних зобов`язань з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в AT «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», відсутня, таким чином на даний час заборгованість перед відповідачем фактично відсутня.

З матеріалів Спадкової справи № 62/2018 заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , вбачається що позивач 23.01.2018 року звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька - ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження, актовий запис № 1787 від 02.07.1978 року зроблений Дніпродзержинським «Дворе счастья», позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю є ОСОБА_6 .

5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 79 ЦПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Відповідно ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного «панування» власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п.1 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вилучення обтяження та скасування арешту можливе на підставі рішення суду.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, наявність обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності, та порушує його конституційне право, передбачене частиною 1 статті 41 Конституції України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2004 року, що діяла на час внесення заборони) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст.59 Закону України« Про виконавче провадження» (редакція 2016 року) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: Дотримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 -2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне його майно.

Позивач правильно обрав спосіб захисту своїх прав, лише зняттям арешту з майна без вимоги про визнання права власності, оскільки оскарження постанови державного виконавця про арешт майна є недоцільним, бо позивач не є стороною виконавчого провадження, будь-які виконавчі провадження на час розгляду справи відсутні, а зняття арешту з майна не позбавляє позивача право оформити спадкові права після смерті батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, і перешкод у цьому немає. Тому на підставі пункту 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України слід припинити дію, яка порушує право.

Таким чином належним способом захисту прав позивача є припинення обтяження речового права на нерухоме майно позивача.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» , особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами ч.1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Такі правові регулювання містяться і в ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Таким чином, враховуючи характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, суд приходить до висновку, що накладене обтяження обмежує позивача у праві володіння, користування та розпорядження, що призвело до того, що позивач позбавлений можливості належним чином оформити спадкові права після смерті батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Отже, враховуючи зазначені позивачем обставини та надані ним докази в обґрунтування позову в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачем надано належні і допустимі докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Повернення сплаченого судового збору, згідно до Закону України «Про судовий збір», здійснюється за письмовою заявою особи, яка заявляє такі вимоги. Враховуючи що на час розгляду справи по суті, таких вимог позивачем не заявлене, понесені витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про скасування обтяження нерухомого майна» - задовольнити повністю.

Скасувати обтяження - арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: н квартиру під номером АДРЕСА_1 ,

-який накладений при примусовому виконанні Виконавчого листа № 2-943 від 07.07.2008 p., виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ: ), а саме: номер запису про обтяження: 23124140; дата та час державної реєстрації: 01.10.2009 р. 14:52.27; державний реєстратор: Астафьєва Яна Вікторівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; підстава виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н від 01.10.2009 року, видана Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37879065 від 01.11.2017 року, ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_2 ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9109712, від 01.10.2009 року, реєстратор: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Опис предмета обтяження: нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», , юридична адреса: 04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців (Артема), будинок № 60;

Треті особи без самостійних вимог:

Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), , юридична адреса: 51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Васильєвська, будинок 64;

Перша Кам`янська державна нотаріальна контора місцезнаходження за адресою: 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок № 3.

Суддя Івченко Т. П.