ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Херсон

Справа №661/3477/20

Провадження №22-ц/819/181/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О.

судді: Базіль Л.В.

Орловська Н.В.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021року, ухвалене під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В., у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі ПАТ НЕК «Укренерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позов мотивований тим, що з 08 вересня 2006 року відповідач обіймала посаду головного бухгалтера відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» державного підприємства НЕК «Укренерго», правонаступником якого є позивач.

Зокрема, відповідач перебувала на посаді головного бухгалтера з 08 вересня 2006 року по 31 січня 2011року; з 10 лютого 2012 року по 28 жовтня 2013 року; з 08 вересня 2014 року по теперішній час. Решту часу знаходилася на лікарняному та у відпустці по догляду за дитиною.

За період роботи на посаді з 05 вересня 2012 року по 20 жовтня 2013 року та з 19 вересня 2014 року по 20 січня 2015 року ОСОБА_1 належним чином не виконувала покладені на неї посадові обов`язки з забезпечення дотримання порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, розрахунків та платежів; забезпечення дотримання фінансової та касової дисципліни, що призвело до незаконного перерахування на карткові рахунки належні бухгалтеру товариства ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 186245,68грн. та 76522,52грн., а всього 262768,20грн.

Згідно ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року у справі №661/4717/15-к кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України та ч.1 ст.367 КК України, закрито. ОСОБА_1 звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.

Заявлений прокурором в інтересах держави в особі державного підприємства НЕК «Укренерго» цивільний позов до відповідача про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, залишений без розгляду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року зазначена ухвала суду від 18 лютого 2020 року у наведеній частині залишена без змін.

Посилаючись на те, що своїми неправомірними діями відповідач вчинила кримінальне правопорушення, заподіявши товариству майнову шкоду, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ НЕК «Укренерго» 262 768,20 грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів розмір шкоди заподіяної товариству діями відповідача. Такого висновку суд дійшов, пославшись на висновки експертиз від 21 серпня та 10 вересня 2015 року, проведених у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 , за якими визначався розмір невідповідностей, між сумами перерахованих коштів, згідно наданих на дослідження платіжних доручень по виплаті заробітної плати (у тому числі авансових платежів) у порівнянні зі списками на перерахування заробітної плати на рахунки працівників підприємства.

Суд вказав, що належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру завданої товариству майнової шкоди, а також доказів того, що заподіювачем цієї шкоди є саме відповідач, позивач не надав. Також суд зауважив, що ПАТ НЕК «Укренерго» не пропущений визначений статтею 233 КЗпП України строк позовної давності звернення до суду.

В апеляційній скарзі ПАТ НЕК «Укренерго», пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги акт суцільного службового розслідування від 05 березня 2015 року по факту порушення виплати заробітної плати в відокремленому підрозділі «Херсонські магістральні електричні мережі» ДП НЕК «Укренерго», де посаду головного бухгалтера обіймала відповідач, внаслідок дій якої підприємству заподіяна шкода у розмірі 262768,20грн. Суд також необґрунтовано не звернув уваги на висновки експерта від 21 серпня та 10 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, якими підтверджений розмір завданої позивачу майнової шкоди.

Апелянт вказав, що висновки суду щодо недоведеності вини відповідача у заподіянні шкоди підприємству спростовуються ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року, постановленою у кримінальній справі, яка в силу ст.82 ч.6 ЦПК України є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності відповідача та наслідком для настання цивільно-правової відповідальності для ОСОБА_1 .

Необґрунтованою апелянт вважає і позицію суду про необхідність встановлення ступеню причетності до заподіяння шкоди іншої особи - бухгалтера 2 категорії ОСОБА_2 , оскільки вина останньої доведена по іншим, ніж у ОСОБА_1 , епізодам злочину. Вважає, що суд першої інстанції неправильно визначився із нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Висновки суду у даній справі вважає такими, що не відповідають обставинам справи, які досліджені судом неповно.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бордун В.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказавши на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду від 12 травня 2021 року залишити без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ НЕК «Укренерго» Ройтер Д.Л. апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бордун В.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та пояснила, що позивач не довів розмір заподіяної шкоди в сумі 267768,20грн., оскільки в ході досудового розслідування у кримінальній справі експертним висновком встановлено не розмір шкоди, а різницю між нарахованою працівникам та фактично виплаченою заробітною платою. При цьому не досліджувалися розміри заробітної плати, які містилися в електронних відомостях направлених до банку для здійснення її виплати.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено та підтверджено зібраними у справі доказами, що з 08 вересня 2006року по 2016рік ОСОБА_1 обіймала посаду головного бухгалтера відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Актом суцільного службового розслідування по факту порушення виплати заробітної плати, затвердженим директором відокремленого підрозділу «Херсонських магістральних електричних мереж» та підписаним, серед інших, головним бухгалтером ОСОБА_1 встановлено, що 05 лютого 2015 року було виявлено завищений розмір коштів до виплати по табельному рахунку НОМЕР_1 , шляхом завищення суми заробітної плати, яка підлягала виплаті на користь бухгалтера ОСОБА_2 .

За наказом №21 від 06 лютого 2015 року виданим відповідачем, на підприємстві була створена комісія для проведення службового розслідування виявленого факту.

Комісією з пояснень бухгалтера ОСОБА_2 встановлено, що вона при підготовці списків на перерахування заробітної плати та наданні їх на підпис головному бухгалтеру та директору підробляла листи, на яких було її прізвище та суму виплати в сторону збільшення, не змінюючи при цьому підсумкової суми у відомостях. Після чого звіряла суму на паперовому та електронному носії, сума збігалась і заробітна плата перераховувалась на карткові рахунки працівників. Загальний розмір заподіяних товариству збитків, за період з січня 2011 року по лютий 2015 року, становить 545 359, 03грн.

Згідно із ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, крім іншого, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є:

1) пряма дійсна шкода;

2) протиправна поведінка працівника;

3) вина в діях чи бездіяльності працівника;

4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області 18 лютого 2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 та ч.1 ст.367 КК України закрито, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа відокремлений підрозділ «Херсонські магістральні електричні мережі» ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 262768,20грн., спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишений без розгляду.

Ця ухвала суду в зазначеній частині залишена без змін ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року.

У кримінальній справі №661/4717/15к ОСОБА_1 обвинувачувалася в тому, що вона, будучи головним бухгалтером відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» ДП «НЕК «Укренерго», тобто особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій та відповідно до ч.3 ст.18 КК України є службовою особою, на яку покладений обов`язок з забезпечення дотримання фінансової та касової дисципліни та якій надане право підпису розрахункових, звітних, фінансових та інших документів з питань господарської діяльності товариства, в період часу з 05 вересня 2012 року по 20 жовтня 2013 року, з 19 вересня 2014 року по 20 січня 2015 року отримувала від невстановленого досудовим розслідуванням бухгалтерського працівника служби бухгалтерського обліку та звітності підрозділу вищевказаного підприємства первинні бухгалтерські документи, а саме списки на перерахування заробітної плати, які скріплювала своїм особистим підписом, не перевіряючи їх на правильність складання в частині нарахованої суми авансу та заробітної плати працівникам підрозділу, внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь (бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити, допустила перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Комерційний банк «Надра» на ім`я бухгалтера 2 категорії підрозділу підприємства ОСОБА_2 , необґрунтоване зарахування грошових коштів на загальну суму 186245,68грн. та 76522,52грн., чим спричинила тяжкі наслідки інтересам ДП НЕК «Укренерго», у вигляді майнової шкоди у вищевказаних розмірах.

Тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.367 ч.1, ст. 367 ч.2 КК України, а саме службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки інтересам окремої юридичної особи.

В силу статті 82 частини 6 ЦПК України ОСОБА_1 слід вважати винною у вчиненні інкримінованих їй кримінально-небезпечних дій, переслідуваних законом.

Для покладення на відповідача матеріальної відповідальності за ст. 134 ч. 1 п.3 КЗпП України та розміру заподіяної шкоди, слід з`ясувати обставини, у відповідності до положень ст. 130, 135-3, 137 КЗпП України.

Протиправна поведінка працівника - це така поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність. Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина, виражена у формі умислу або необережності. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

До аналогічного правового висновку, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 522/4619/16-ц, прийшла Велика Палата Верховного Суду.

У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві. Наявність винних дій працівника доводить позивач. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України).

За матеріалами справи встановлено, що згідно розділу 1.5 наказу директора відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 22 грудня 2011 року №305 «Про розподілення обов`язків між керівництвом Херсонських МЕМ» на головного бухгалтера підприємства покладено посадові обов`язки, у тому числі: забезпечення дотримання порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, розрахунків та платежів, проведення інвентаризації основних засобів, матеріальних цінностей, засобів, документів та розрахунків; здійснення контролю за додержанням порядку оформлення первинних та бухгалтерських документів, розрахунків та платіжних зобов`язань, за проведенням інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів, розрахунків; головний бухгалтер має право підпису розрахункових, звітних, фінансових та інших документів з питань господарської діяльності.

Отже, обіймаючи посаду головного бухгалтера та підписуючи первинні документи, якими згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є списки на перерахування заробітної плати працівникам підприємства, ОСОБА_1 у відповідності до ст. 9 ч.8 цього Закону несе відповідальність за недостовірність відображеної у них інформації.

За наведених обставин, колегія суддів вважає наявними підстави для покладення на відповідача, як головного бухгалтера підприємства, повної матеріальної відповідальності за шкоду, яка настала в результаті безпосередніх дій підпорядкованих їй осіб, оскільки відсутність належного контролю з її боку щодо перерахування грошових коштів об`єктивно сприяла неодноразовому вчиненню протягом тривалого часу противоправних дій, пов`язаних із незаконним розпорядженням коштами підприємства.

З метою встановлення розміру заподіяної ПАТ НЕК «Укренерго» відповідачем майнової шкоди, колегія суддів приймає до уваги акт суцільного службового розслідування по факту порушення виплати заробітної плати від 05 березня 2015 року та висновок судової економічної експертизи №3260 від 21 серпня 2015 року, згідно яких за періоди роботи ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера відокремленого підрозділу товариства протягом часу з 05 вересня 2012 року по 20 жовтня 2013 року та з 19 вересня 2014 року по 20 січня 2015 року розмір невідповідності між сумами перерахованих коштів згідно платіжних доручень по виплаті заробітної плати (у т.ч. авансових платежів) працівникам відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» у порівнянні із списками на перерахування заробітної плати на рахунки склав 186245,68грн. та 76522,75грн., відповідно.

Таким чином, різниця між сумою заробітної плати, що мала бути виплачена у законний спосіб працівникам підприємства та фактично виплаченими коштами й складає майнову шкоду завдану позивачу, оскільки поняття «шкода» в цивільному праві включає в себе майнові втрати завдані юридичній особі, а відтак доводи представника ОСОБА_1 адвоката Бордун В.О. про те, що визначений розмір різниці між нарахованою працівникам та фактично виплаченою заробітною платою не є такою шкодою позбавлені правового обґрунтування.

Посилання адвоката на те, що комісією з проведення службового розслідування по факту порушення виплати заробітної плати, а також судовим експертом не досліджувалися електронні відомості направлені до банку на перерахування коштів для здійснення виплат заробітної плати, колегія суддів оцінює критично, оскільки при визначенні розміру шкоди перевірялися первинні документи, на підставі яких здійснювалися бухгалтерські проводки та формувалися електронні відомості.

Наведене спростовує висновок суду щодо недоведеності позивачем розміру шкоди заподіяної товариству у сумі 262768,20грн.

Крім того, відповідач, обіймаючи посаду головного бухгалтера, та в подальшому під час проведення досудового розслідування та розгляду кримінальної справи, в ході розгляду цивільної справи судом першої інстанції клопотання щодо витребування для дослідження електронних відомостей не заявляла, а відтак такі посилання в суді апеляційної інстанції слід визнати неприйнятними.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2015 року у справі №661/2530/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 358 КК України (складання працівником завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинені повторно), частиною першою статті 191 КК України (привласнення чужого майна, яке було ввірене особі).

В межах цієї кримінальної справи засудженій було інкриміновано заподіяння майнової шкоди ПАТ НЕК «Укренерго» у загальному розмірі 58693,41грн., яка ОСОБА_2 відшкодована на користь товариства.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції, серед іншого, вказав, що період який інкримінується засудженій ОСОБА_2 , частково співпадає з тим, коли головним бухгалтером підприємства була відповідач ОСОБА_1 , проте при зверненні до суду з позовом у цій цивільній справі ПАТ НЕК «Укренерго» зазначеного відшкодування не врахувало.

Однак, погодитися з наведеним висновком суду неможна, оскільки посилання на загальні періоди вчинення ОСОБА_2 злочинів, за якими вона була засуджена вироком від 24 липня 2015 року, хоча частково і співпадають, але становлять інші епізоди, за якими останній не було пред`явлено обвинувачення під час розгляду справи №661/2530/15-к.

Крім того, встановлено та представниками сторін не заперечується, що в провадженні Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0001510, порушене за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 191 КК України, по інших епізодах кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним перерахуванням коштів по виплаті заробітної плати працівникам відокремленого підрозділу «Херсонські магістральні електричні мережі» ПАТ НЕК «Укренерго». Цивільний позов у цьому кримінального провадженні заявлений у розмірі 492616,03грн.

Відповідно до положень ст. 137 ч.1 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно.

Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14 розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з врахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкоду підприємству, установі, організації заподіяно спільними, умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.

Такі ж за змістом роз`яснення містить постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна». В пункті 13 цієї постанови зазначено, що солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.

При вчиненні злочину кількома особами є неприпустимим покладання солідарної відповідальності на осіб, яких хоча й притягнуто до кримінальної відповідальності в одній справі, але за самостійні злочини, не пов`язані спільним наміром, а так само на осіб, коли одних з них засуджено за корисливі злочини, наприклад, за розкрадання, а других за халатність, незважаючи на те, що дії останніх об`єктивно сприяли першим у вчиненні злочину.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що на ОСОБА_1 в порядку ст. 134 п. 3 КЗПП України має покладатися обов`язок по відшкодування заподіяної відповідачу майнової шкоди.

Визначаючи розмір такого відшкодування, суд ураховує, що відповідачу було пред`явлено обвинувачення у скоєнні неумисного злочину, пов`язаного з відсутністю належного контролю за підлеглими; фактичне вчинення злочину іншими особами; характер злочинних дій, які призвели до настання тяжких наслідків, а тому вважає, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає 26276,82грн., що становить 10% від шкоди, заподіяної та невідшкодованої на користь ПАТ НЕК «Укренерго».

При цьому, суд зауважує, що ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» дотриманий встановлений ст. 233 ч.3 КЗпП України строк звернення до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної товариству внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення та скасування рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021 року, з прийняттям у справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.141 ч.13 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зваживши на те, що позовні вимоги ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у загальному розмірі 985,37грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2021 року скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 26276,82 грн. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 985,37грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2022 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Н.В. Орловська