Справа №705/2477/21
2/705/681/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретарів судового засідання Щербакової Л.А., Кузуб А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період: з 17 травня 2017 року по квітень 2021 року у розмірі 416913 грн 80 коп.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 08.09.2000 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які по даний час проживають з матір`ю. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2017 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. У відповідності до постанови Черкаського апеляційного суду від 10.12.2020 ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 9000 гривень щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 22.04.2021 заборгованість по аліментам становить 424654,83 грн. З моменту їх розлучення ОСОБА_2 жодного разу не надавав допомоги чи аліментів на утримання їх дітей. У разі несплати аліментів виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. В позовній заяві позивачем зазначено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 , загальна сума неустойки (пені) з травня 2017 року по квітень 2021 року становить 416913 грн. 83 коп.

05.08.2021 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки знаходиться у скрутному фінансовому становищі та має низку хвороб, боротьба з якими потребує вартісного лікування. У зв`язку з тривалим розглядом цивільної справи 705/2090/17 після набрання чинності судовим рішенням від 10.12.2020 в нього одночасно виникла заборгованість в розмірі 360000,00 грн. Зазначена сума заборгованості позбавляє його гарантованого Конституцією права не лише на достатній рівень життя, а створює передумови для того, щоб він не мав змоги достатньо харчуватися, сплачувати за житло (він винаймає квартиру для себе та своєї сім`ї) та лікуватися (має проблеми зі здоров`ям), адже щомісячний розмір його чистого доходу значно менший ніж 9000,00 грн. На придбання ліків у місяць він витрачає в середньому 6088,66 грн. На найм квартири він витрачає не менше 6000,00 грн у літній період та 8000,00 грн у зимовий період. Разом з тим, він має харчуватися,одягатися, придбавати засоби особистої гігієни та здійснювати витрати на рух транспортними засобами. Як він не намагається економити, однак ці витрати також значні. На даний час він не має можливості повноцінно працювати через хворобу, що достеменно відомо позивачу, та живе за рахунок свого сина ОСОБА_6 , який проживає в Австралії. Як вбачається з наведеного вище, в даний час сплачувати аліменти він не має можливості.

10.08.2021 позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якому вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказала, що всі наведені аргументи та заперечення у відзиві ОСОБА_2 на позовну заяву не спростовують обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, і не спростовують доказів, що підтверджують вказані обставини, та не спростовують обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач у відзиві посилається на те, що він знаходиться у скрутному фінансовому становищі, при цьому винаймає житло площею 90 кв.м. в центральній частині міста в новобудові та новими меблями з побутовою технікою. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 3000 грн на місць на одну дитину це фактично 100 грн на день батько мав би сплачувати одній дитині. Діти ростуть, і тому вона постійно оновлює одяг і взуття, дітям потрібне повноцінне харчування, книги, іграшки для їх розвитку, як і всі інші діти вони теж хворіють, відвідують гуртки, секції, і на даний час це все є платним. Відповідач на даний момент не працює і не має бажання працювати, хоча є працездатною особою, має комерційну нерухомість у власності площею 102,3 кв.м у центральній частині міста (діюче кафе), при цьому має дітей, на яких зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання, але нехтує даним обов`язком. Відповідач має достатньо коштів для відпочинку не лише в Україні, а й за кордоном, оплати послуг адвокатів за декількома судовими справами. Тому позивач вважає, що відповідач в змозі сплатити неустойку за навмисне неналежне виконання зобов`язань по сплаті аліментів. Крім того, ч. 2 ст. 196 СК України передбачено можливість зменшення розміру неустойки, якщо на те є підстави, а не повне звільнення від її сплати, як про це фактично просить відповідач. Тому відповідач ОСОБА_2 має виконувати рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей належним чином та усвідомлювати наслідки його неналежного виконання і розмір передбаченої відповідальності.

12.05.2022 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про недопущення притягнення до подвійної відповідальності, в якій він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. У заяві зазначив, що постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кокот Н.В. від 30.12.2020 відкрите виконавче провадження № 34012558. Підставою відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий лист № 705/2090/17 2/705/235/20, виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області 29.12.2020. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Вельган О.В. про накладення штрафу від 14.01.2022 на нього накладено штраф у розмірі 246902, 41 грн, в порядку, встановленому ст. 63, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, за несвоєчасну виплату аліментів його вже притягнуто до юридичної відповідальності у вигляді накладення штрафу. Відтак, присудження неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в порядку ст. 196 СК України є нічим іншим як подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

26.05.2022 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну (зменшення, збільшення) розміру позовних вимог, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період: з 17 травня 2017 року по грудень 2021 року у розмірі 246902 грн 41 коп. У заяві зазначила, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусових виконань рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Вельган О.В. знаходиться виконавче провадження № 64012558. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем обчислено розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 17.05.2017 по 31.12.2021 та складений відповідний розрахунок, копії такого розрахунку доведено до відома сторін виконавчого провадження. Відповідно до розрахунку № 747 заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 станом на 14.01.2022, здійсненим головним державним виконавцем відділу примусових виконань рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Вельган О.В., заборгованість становить 493804,83 грн. У поданому нею позові розрахунок пені був взятий із 17.05.2017 по квітень 2021 року включно. Постановою головного державного виконавця про накладення штрафу від 14.01.2022 на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 246902,41 грн. При накладенні штрафу державний виконавець взяла до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з 17.05.2017 по грудень 2021 року включно. На сьогоднішній день ОСОБА_2 так і продовжує ухилятися від сплати аліментів на дітей. Вона вважає за необхідне відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України змінити розмір пені, врахувавши постанову державного виконавця від 14.01.2022 про накладення штрафу. В заяві про зміну розміру позовних вимог позивачем зазначено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 , загальна сума неустойки (пені) з 17.05.2017 по 31.12.2021 становить 493804 грн. 83 коп. Тому розмір неустойки (пені) з 17.05.2017 по 31.12.2021 має становити 246902,41 грн (різниця між сумою заборгованості 493804,83 та розміром застосованих заходів примусового виконання за цей же період з 17.05.2017 по 31.12.2021 246902,41 грн), передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, 13.06.2022 подала до суду заяву, в якій просила судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 13.06.2022, проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог від 26.05.2022.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 13.06.2022, не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 86). При цьому, відповідач 26.05.2022 отримав заяву позивача ОСОБА_1 про зміну розміру позовних вимог та копію розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 14.01.2022, що підтверджується розпискою від 26.05.2022. Станом на дату розгляду справи відповідач відзив чи заперечення на заяву про зміну розміру позовних вимог не подав.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.05.2017.

Рішенням Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року змінено, зменшено розмір стягнутих аліментів з 15000,00 грн до 9000,00 грн.

Згідно з наявним у справі розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за вих. № 747 від 14.01.2022, виданим головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на утримання дітей станом на 31.12.2021 становить 493804,83 грн.

На підставі вказаної довідки позивачем здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначений позивачем у заяві про зміну розміру позовних вимог від 26.05.2022, розмір якої всього за період з 17.05.2017 по 31.12.2021 складає 493804,83 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Позивач до позовних вимог додала свій розрахунок неустойки, відповідно до якого розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів всього за період з 17.05.2017 по 31.12.2021 складає 493804, 83 грн.

Проведений позивачем розрахунок неустойки (пені) відповідачем не оспорено та не спростовано.

Враховуючи, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, позивачем правильно заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки (пені) за період з 17.05.2017 по 31.12.2021 в сумі, що дорівнює заборгованості по сплаті аліментів, а саме 493804, 83 грн.

При цьому відповідачем до заяви про недопущення притягнення до подвійної відповідальності від 12.05.2022 додано копію постанови про накладення штрафу від 14.01.2022, постановлену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., відповідно до якої встановлено, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за два роки і станом на 31.12.2021 становить 493804 грн 83 коп., тому за наявної заборгованості накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь стягувача ОСОБА_1 у розмірі 246902 грн 41 коп.

Суд бере до уваги, що позивачем у заяві про зміну розміру позовних вимог враховано заяву відповідача про недопущення притягнення до подвійної відповідальності від 12.05.2022, та висунуто вимогу до відповідача про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів з 17.05.2017 по грудень 2021 року у розмірі 246902 грн 41 коп. (різниця між сумою заборгованості 493804 грн 83 коп. та розміром застосованих заходів примусового виконання за цей же період з 17.05.2017 по 31.12.2021 246902 грн 41 коп.).

Що стосується посилання відповідача на те, що на нього не можна покласти відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, оскільки заборгованість утворилась із незалежних від нього причин, суд зазначає таке.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 05.08.2021, посилається на те, що він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки знаходиться у скрутному фінансовому становищі та має низку хвороб, боротьба з якими потребує вартісного лікування. У зв`язку з тривалим розглядом цивільної справи 705/2090/17 після набрання чинності судовим рішенням від 10.12.2020 у нього одночасно виникла заборгованість в розмірі 360000,00 грн. Зазначена сума заборгованості позбавляє його гарантованого Конституцією права не лише на достатній рівень життя, а створює передумови для того, щоб він не мав змоги достатньо харчуватися, сплачувати за житло (він винаймає квартиру для себе та своєї сім`ї) та лікуватися (має проблеми зі здоров`ям), адже щомісячний розмір його чистого доходу значно менший ніж 9000,00 грн. На придбання ліків у місяць він витрачає в середньому 6088,66 грн. На найм квартири він витрачає не менше 6000,00 грн у літній період та 8000,00 грн у зимовий період.

Дослідивши докази, додані відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву, суд установив, що відповідачем додано договір оренди квартири № 1 від 01.08.2020, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передав ОСОБА_2 у строкове платне користування квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 5.1. договору розмір місячної орендної плати складає: 3000 грн. Строк Договору почав свій перебіг 01.08.2020 та закінчується 01.08.2021 (п. 10.3. Договору). До Договору відповідачем додано Акт прийому-передачі нерухомого майна в оренду від 02.08.2020.

Таким чином, до відзиву відповідачем додано договір оренди квартири, після закінчення строку його дії.

Також відповідачем додано до відзиву роздруківку з мобільного телефону, в якій розписано обсяг використаних комунальних послуг та сума за їх оплату за червень 2021 року, квітень 2021 року, березень 2021 року та травень 2021 року. Суд не бере до уваги в якості доказу зазначену роздруківку, оскільки з неї неможливо встановити, кому вона адресована, чи є адресат по переписці орендодавцем по договору оренди, та вона не є доказом сплати комунальних послуг саме відповідачем.

До відзиву відповідачем на підтвердження хвороби та витрат на лікування додано лише якийсь документ від 30.04.2021, зміст якого є нечитабельним (а.с. 47), огляд кардіолога, датований 02.08.2021 та копії квитанцій від 02.08.2021 на загальну суму 1140 грн. 10 коп. Таким чином, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що сума витрат, які він витрачає кожен місяць на своє лікування, становить 6088 грн 66 коп.

При цьому позивач у відповіді на відзив зазначила, що відповідач на даний момент не працює і не має бажання працювати, хоча є працездатною особою, має комерційну нерухомість у власності площею 102,3 кв. м у центральній частині міста (діюче кафе), при цьому має дітей, на яких зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання, але нехтує даним обов`язком. Відповідач має достатньо коштів для відпочинку не лише в Україні, а й за кордоном, оплати послуг адвокатів за декількома судовими справами. Тому позивач вважає, що відповідач в змозі сплатити неустойку за навмисне неналежне виконання зобов`язань по сплаті аліментів.

Зазначені позивачем доводи не спростовані відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на корить позивача, відповідач не надав доказів того, що несплата аліментів була зумовлена незалежними від нього обставинами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, із врахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави, в сумі на час звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період із 17 травня 2017 року по грудень 2021 року у розмірі 246902 (двісті сорок шість тисяч дев`ятсот дві) гривні 41 копійку.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятисот восьми) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.І.Єщенко