Ухвала

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 522/10715/18

провадження № 61-1401ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_5 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «САНВІТО ПЛЮС» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, у якому просили:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36661846 від 17 серпня 2017 року прийняте державним реєстратором Іскровим О. В. Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації»;

- скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 21918378 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_6 та повернути у власність позивачів житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію від 01 червня 2018 року права власності Товариство з обмеженою відповідальністю «САНВІТО ПЛЮС» (далі - ТОВ «САНВІТО ПЛЮС») та державну реєстрацію від 11 червня 2018 року права власності ОСОБА_6 на зазначений житловий будинок;

- зобов`язати ОСОБА_6 за свій рахунок відновити зруйнований спірний житловий будинок.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності та неналежного способу захисту щодо інших позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року у частині його мотивування, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зокрема, суд апеляційної інстанції констатував, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню, оскільки на час розгляду справи судом апеляційної інстанції зазначений закон втратив чинність.

ОСОБА_1 18 січня 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Також заявник просить визнати за нею речові права на спірний будинок та внести відповідний запис у державний реєстр речових на нерухоме майно та їх обтяжень.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги долучено докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги втім не наведено обґрунтування сплаченого розміру судового збору.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом рішень судів першої та апеляційної інстанцій позивачі у червні 2018 року звернулися до суду із двома вимогами немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру щодо витребування та відновлення одного й того самого об`єкту нерухомого майна.

ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю.

До касаційної скарги долучено докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 5 638, 40 грн, втім розмір якого заявником необґрунтовано.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено на 2018 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року - 1 762 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2018 році фізична особа у цій справі, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704, 80 грн).

За правилом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання позову щодо вимог немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 409, 60 грн (704, 80 х 2), відповідно за подання касаційної скарги в частині цих вимог підлягає сплаті судовий збір - 2 819, 20 грн.

Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції не містять відомостей про вартісну грошову оцінку спірного будинку, відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України заявник має самостійно визначити вартість спірного майна, та у разі необхідності здійснити доплату судового збору відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на календарний рік, у якому подано позов фізичною особою.

Тобто загальний розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі має розраховуватися із вимог немайнового характеру (2 819, 20 грн) та вимог майнового характеру (вартості спірного будинку).

З метою перевірки справляння судового збору, саме на заявника покладається обов`язок обґрунтувати розмір сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІ. Заявником у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:

- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, також просить визнати за нею речові права на спірний будинок та внести відповідний запис у державний реєстр речових на нерухоме майно та їх обтяжень.

Втім зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій не містять викладу позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 речових прав на спірний будинок та внесення відповідного запису у державний реєстр речових на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини другої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, заявник повинна подати виправлену касаційну скаргу, у якій слід викласти процесуальну вимогу скарги у відповідності до статті 409 ЦПК України, з урахуванням частини другої статті 400 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_5 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «САНВІТО ПЛЮС» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик