Ухвала

29 червня 2022 року

м. Київ

справа № 278/2435/19

провадження № 61-3718ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня

2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Житомирського міського голови Сухомлина Сергія Івановича

про визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Житомирського міського голови Сухомлина С. І., в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови

від 23 липня 2019 року № 747 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови

від 22 серпня 2019 року № 841 «Про звільнення з посади начальника Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління Житомирської міської ради ОСОБА_1 »;

- поновити його на посаді начальника Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління Житомирської міської ради;

- стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 02 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 02 червня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня

2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 23 липня 2019 року № 747 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» залишено без змін.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 22 серпня 2019 року № 841 «Про звільнення з посади начальника комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 02 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 22 серпня 2019 року № 841 «Про звільнення з посади начальника комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін.

У квітні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У червні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 28 квітня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду

від 28 квітня 2022 року усунуті.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстави, передбаченої підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є публічною особою та громадським діячем. У період з 10 вересня 2014 року по 31 листопада 2015 року обіймав посаду заступника Житомирського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, крім того, ОСОБА_1 був зареєстрований кандидатом на посаду Житомирського міського голови Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга подана на судові рішення, які ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення

у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня

2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Однак, наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані у ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Житомирського районного суду Житомирської області цивільну справу № 278/2435/19 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського міського голови Сухомлина Сергія Івановича про визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк