Справа № 761/7140/21
Провадження № 2/761/887/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 р. КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач 2)про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме просить: солідарно стягнути з відповідачів 154699,93 грн. з яких: 67411,71 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2018 р.; 7482,70 грн. - інфляційні втрати; 4388, 23 грн. - три проценти річних; 68446,21 грн.- заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2020 р.; 4034,33 грн. - інфляційні втрати; 2894,77 грн. - три проценти річних; 41,98 грн. - заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку, а також судові витрати.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , за якою КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», здійснює надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до вказаного помешкання, власниками якого є відповідачі, проте останні не проводять оплату за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 31.12.2020 р. утворилась заборгованість, яка становить 154699,93 грн. Таким чином, оскільки відповідачі у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений був звернутись до суду за її примусовим стягненням, а також просив суд стягнути три проценти річних, інфляційну складову заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою від 05.05.2021 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.06.2021 р. відповідачем 1 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення та просив суд застосувати строки позовної давності.

17.06.2021 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Разом з тим, 30.07.2021 р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 26.08.2021 р. вирішено продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

На виконання вимог Закону «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 р. № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Отже, з 01.05.2018 р. надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11.10.2018 р. ПАТ «Київтеплоенерго» та КП «Київтеплоенерго» уклали договір № 602-18 про відступлення права вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 р. послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 р. з урахуванням оплат,що отримані кредитором за період з 01.08.2015 р. до дати укладення цього договору.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до договору.

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 р. № 602-18, позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 67411,71 грн. за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи встановлено, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 235517870 від 04.12.2020 р., що квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 (1/2 частини) на підставі договору довічного утримання(догляду) від 03.11.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрованого за № 595, та ОСОБА_2 (1/4 частини).

Згідно пункту 3.4.2. договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у додатку №1 та/або додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Крім того, відповідно п.1.3. договору цесії кредитор відступає, новий кредитор/позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 та додатку № 2 до договору цесії.

Таким чином, позивач прийняв право вимоги до власників квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 67411,71 грн. та прийняв право вимоги до відповідачів будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати з спожиті послуги.

Згідно ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення:для ліквідації аварій - цілодобово;для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем становить 67411,71 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2018 р.; 68446,21 грн. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2020 р.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У даному конкретному випадку між позивачем та відповідачами склалися фактичні договірні відносини, за якими у належне відповідачам житло надавалися комунальні послуги, які вони були зобов`язаний оплачувати, оскільки фактично користувався ними як власники квартири у багатоквартирному житловому будинку.

При цьому відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялись, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачами не надано.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до доданого представником позивача до позовної заяви розрахунку трьох процентів річних та інфляційної складової заборгованості за прострочення відповідачами виконання грошового зобов`язання за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2018 р.складає 4388,23 грн., 7482,70 грн., а також за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2020 р. складає 2894,77 грн., 4034,33 грн. відповідно.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором, актами цивільного законодавства.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд враховуючи, що відповідачі є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2020 р. заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення - 68446,21 грн.; інфляційні втрати - 4034,33 грн.; три проценти річних - 2894,77 грн.; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку - 41,98 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Разом з тим, як вбачається з правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 року в справі № 6-214цс14, частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності».

Так, заперечуючи проти позову відповідач 1 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, однак суд вважає, що позивачем не пропущено вказані строки, оскільки позивач набув права вимоги до відповідачів лише 11.10.2018 р., а тому він не міг раніше дізнатися про порушення своїх прав, а ніж коли був укладений договір про відступлення прав вимог № 602-18, а також мало місце їх переривання внаслідок вчинення відповідачем 1 дій щодо сплати заборгованості, які свідчать про визнання свого боргу, а тому посилання відповідача 1 на ті обставини, що позов пред`явлено поза межами трирічного строку позовної давності не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому з відповідачів підлягає солідарне стягненню на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка за період з 30.04.2016 р. по 30.04.2018 р. заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення - 67411,71 грн.; інфляційні втрати - 7482,70 грн.; три проценти річних - 4388, 23 грн.

Отже всього з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню 154699,93 грн. (67411,71 грн. + 7482,70 грн. + 4388,23 грн. + 68446,21 грн. + 4034,33 грн. + 2894,77 грн. + 41,98 грн.)

Крім того, відповідно до ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2353,50 грн., з яких: 2320,50 грн. - витрати по сплаті судового збору, 33,00 грн. - витрати пов`язані з отриманням доказів, у рівних частках, а саме по 1176,75 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 154699 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 93 коп., з яких: 67411 (шістдесят сім тисяч чотириста одинадцять) грн. 71 коп. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2016 р. по 30.04.2018 р.; 7482 (сім тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 70 коп. - інфляційні втрати; 4388 (чотири тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 23 коп. - три проценти річних; 68446 (шістдесят вісім тисяч чотириста сорок шість) грн. 21 коп. - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 р. по 31.12.2020 р.; 4034 (чотири тисячі тридцять чотири) грн. 33 коп. - інфляційні втрати; 2894 (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн. 77 коп. - три проценти річних; 41 (соток одна) грн. 98 коп. - заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку;

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати у сумі 2353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) грн. 50 коп., з яких: 2320 (дві тисячі триста двадцять) грн. 50 коп. - судові витрати по сплаті судового збору; 33 (тридцять три) грн. 00 коп. - судові витрати пов`язані з отриманням доказів, у рівних частках, а саме по 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. 75 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: