Справа № 752/6596/22
Провадження №2-з/752/300/22
У Х В А Л А

іменем України

27.06.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Одночасно позивач звернувся у суд з заявою про забезпечення позову. Просить накласти арешт на належне відповідачу рухоме та нерухоме майно загальною сумою, що дорівнює еквіваленту 20 422,19 доларів США.

В обгрунтування заяви зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за борговою розпискою у розмірі 20 422,19 доларів.

Одночасно позивач звернувся з заявою про забезпечення позову.

Вимоги заяви позивач обґрунтовував тим, що предметом спору є заборгованість за борговою розпискою в розмірі 35 860,00 доларів США, яку відповідач своєчасно не повернула, що дає підстави вважати, що в разі незабезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме, рухоме майно, належне відповідачу, можуть бути порушені права позивача або буде існувати реальна загроза їх порушення, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі його задоволення.

Суд вважає, що заява про забезпеченя позову непідлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

ПРи цьому, суд враховує принцип співмірності, який передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оскільки позивач ні у заяві, ні у позові не зазначив та не надав доказів, що у відповідача є належне на праві власності майно, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття такого способу забезпечення, як арешт майна, оскільки накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, яке належить відповідачу, в даному випадку є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, а накласти арешт на майно відповідача у розмірі, яка є співмірною з ціною позову, неможливо, оскільки позивач не зазначив, на яке саме майно, належне відповідачу, він просить суд накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: