Провадження № 2/369/2280/22
22.06.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковальчук Л.М., за участю: секретаря судового засідання Штанько В.О., розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
07.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що із 17.11.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть. Сім`я існує формально, збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2021 року провадження в справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання по суті на 08.12.2021 року.
В судове засідання, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву з клопотанням слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою про виклик до суду, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності та відзив суду не надав.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 17.11.1990 року, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Базар Народицького району Житомирської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Славенщина Народицького району Житомирської області, зареєстровано 17 листопада 1990 року шлюб, про що 17 листопада 1990 року Базарською сільською Радою Народицького району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_4 ».
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Базар Народицького району Житомирської області, та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Славенщина Народицького району Житомирської області, зареєстрований 17 листопада 1990 року, про що 17 листопада 1990 року Базарською сільською Радою Народицького району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 17 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане 17 листопада 1990 року).
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Ковальчук