Ухвала

Іменем України

04 липня 2022 року

м. Київ

справа № 346/387/14-ц

провадження № 61-5881ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за заявою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання у справі за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зазначені заявником обставини не свідчать про те, що кредитор АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не міг звернутися до суду при виявленні втрати виконавчого листа для видачі його дубліката і, відповідно, направити його на виконання державному виконавцю. Заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення даних процесуальних дій у визначений законом строк, а також не зазначено жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

28 червня 2022 року Панченко О. О. , яка діє від імені АТ «Перший Український Міжнародний Банк», засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2022 року в указаній вище справі.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2022 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (у редакції, чинній на момент подання заяви) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Зазначена норма кореспондується із частиною першою статті 433 ЦПК України

Суд установив, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2014 року у справі № 346/387/14-ц задоволено позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2008 року № 6798361, яка становить 26 184,12 дол. США та 114 272,98 грн, з яких: 17 214,33 дол. США та 44 924,82 грн - заборгованість за сумою кредиту; 8 969,79 дол. США та 30 331,73 грн - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом; 25 248,91 грн - сума пені за порушення строків виконання; 1 827,52 грн - штраф за порушення зобов`язань; 11 940,00 грн - штраф за порушення зобов`язань щодо поновлення дії договорів страхування, та сплачений судовий збір у розмірі 3 235,63 грн. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

На виконання вказаного рішення суду Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 04 серпня 2014 року було видано шість виконавчих листів.

Вказані виконавчі листи були пред`явлені позивачем до виконання у Коломийський районний відділ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області.

18 травня 2018 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Коломийського районного ВДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області щодо повідомлення про хід виконавчого провадження за цими виконавчими листами.

Згідно із листом Коломийського районного ВДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області від 05 червня 2018 року № 03-14 09 лютого 2015 року по виконавчому листу № 346/387/14-ц, виданому 01 серпня 2014 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 26 184,12 дол. США та 114 272,98 грн була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) та направлено за належністю у Івано-Франківський міський ВДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області.

02 липня 2018 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подало звернення до Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області, в якому зазначило, що згідно даних АСВП банку відомо, що виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа № 346/387/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 завершено, однак банком не отримано виконавчого документа та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, тому банк не може скористатися правом повторного пред`явлення виконавчого документа до органів ДВС. Просило скерувати на адресу банку цей виконавчий лист.

23 квітня 2021 року та 19 жовтня 2021 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» повторно зверталося до Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо питання, що банком не отримано виконавчого листа № 346/387/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, тому банк не може скористатися правом повторного його пред`явлення до виконання. Просило направити на адресу банку цей виконавчий лист та постанову про його повернення стягувачу.

Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 23 листопада 2021 року № 6983/3-21/940 згідно даних реєстру АСВП виконавчий документ № 346/387/14-ц, виданий 01 серпня 2014 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу за кредитним договором в сумі 26 184,12 дол. США та 114 272,98 грн на виконанні не перебуває та не перебував.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, і судами не визнані поважними наведені ним причини його пропуску, а також не надав доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та видачі дубліката виконавчого листа.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за заявою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров