СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/7337/21

пр. № 2-др/759/30/22

14 лютого 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21), треті особи - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (адреса: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35), Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (адреса: 02094, м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, оф. 12) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2021р задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

В порядку 141 ЦПК України позивачка звернувся до суду з заявою про компенсацію судових витрат, в якій просить вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 2000 грн.

У судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не прибули.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Зазначена позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Жупинським М.А. було укадено Договір про надання правової допомоги № 2/04-21 (а.с. 22-23). Так, відповідно до Акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору № 2/04-21 від 28.03.2021 року про надання правничої допомоги, адвокатом було надано такі послуги: вироблена правова позиція щодо способу захисту інтересів позивачки; складено та відправлено адвокатські записи приватному нотаріусу Гораю О.С. та приватному виконавцю Клименко Р.В. про надання завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис; складання заяви про забезпечення позову; складання клопотання про витребування доказів; складання, оформлення та надсилання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса № 47361 від 16.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Загальна кількість затраченого часу складає 5 годин. Згідно п. 3 зазначеного Договору розмір винагороди адвоката складає 2000 грн. (а.с. 26).

Вказана сума у розмірі 2000 грн. була перерахована позивачкою на користь адвоката Жупинського М.А. (а.с. 27).

Таким чином, суд, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., як таких, що є співвмірними та виправданими, виходячи з предмету позову, обсягу виконаної роботи представником позивача з метою підготовки справи до судового розгляду, часу, необхідного для підготовки такого обсягу документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21), треті особи - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (адреса: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35), Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (адреса: 02094, м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, оф. 12) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В.Кириленко