1Справа № 335/1177/22 2/335/1427/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., при секретарі Деркач А.А., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позову Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У судовому засідання відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення вказаного позову без розгляду, на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України (якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання). Клопотання мотивовано, тим, що позивач зловживає процесуальними правами та обов`язками шляхом подання вказаної позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.11.2014 по 31.10.2021, оскільки позивач будучи обізнаним про те, що у період з 2015 по 2020 роки вказаний об`єкт опалення за адресою: АДРЕСА_1 , не належав відповідачу на праві власності, звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості за вказаний період, що на його думку є зловживанням процесуальними правами з боку позивача. Просить задовольнити клопотання та позовну заяву Концерну «МТМ» - залишити без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання відповідача, зазначивши, що при поданні вказаного позову представник позивача, виходив із відомостей, які зазначені в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 12.01.2022 (долучено до позову), відповідно до яких зазначено, що право власності на вказану квартиру належить відповідачу з 2006 року, та інші відомості з цього приводу - відсутні.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу (ч. 3 ст. 16 ЦК).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

При цьому, суд враховує вимоги ст.4 ЦПК України, якою встановлено право на звернення до суду, зокрема, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки, на час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Інші доводи відповідача щодо обізнаності позивача про факт відсутності за відповідачем права власності за вказаний період, суд вважає не доведеними.

Керуючись ст. ст. 222, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.07.2022.

Суддя І.А. Крамаренко