Справа № 455/194/22
Провадження № 2/455/394/2022
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 лютого 2022 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №455/194/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До позовної заяви позивачем долучено заяву про забезпечення позову в якій він посилається на те, що 27.01.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. на підставі виконавчого напису № 1712, виданого 13.01.2022 року було відкрито виконавче провадження №68381007. Про дане провадження він дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Вважає, що виконавчий напис № 1712 виданий 13.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинений з порушенням діючого законодавства.

Просить зупитини стягнення за виконавчим написом №1712, виданим 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова ГРУПА ЛЕКС» - заборгованості на загальну суму 18383,88 гривень до набрання судовим рішенням в справі законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст.1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Разом з тим, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. 2, п. 6 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу ( ч.7 ст.153 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову на підставі наданих позивачем доказів на підтвердження його вимоги суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір, що вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , яка містить відповідне обгрунтування заявлених позовних вимог.

Предметом спору є виконавчий напис №1712, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості, який позивач вважає таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що незастосування заходу забезпечення позову, про який просить ОСОБА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, не призведе до надмірного обмеження майнових прав відповідача та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Відтак, для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд вважає за необхідне задоволити заяву про забезпечення позову частково.

Водночас відповідно до ст.154 ЦПК України судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 , - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №1712, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 13.01.2022 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості на загальну суму 18383,88 гривень до набрання рішенням в справі законної сили.

Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Онишкевичу Роману Івановичу вчиняти будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП №68381007.

Копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Онишкевичу Роману Івановичу (юридична адреса: АДРЕСА_1 ), а також для відома відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» (юридична адреса: м.Київ, вул.Льва Толстого, будинок №33, офіс №75, поштовий індекс 01032).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання до 16 лютого 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Пошивак Ю.П.