Єдиний унікальний номер № 741/393/22
Номер провадження 2/741/361/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2022 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ЦПК України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим ст. 175 цього Кодексу.

Аналіз поданої позовної заяви та доданих до неї документів дає підстави зробити висновки, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з вимогами частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8).

З поданої позовної заяви встановлено, що відповідач є громадянином Республіки Ірак, місце його проживання (перебування) наразі невідоме.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Зі змісту указаної норми процесуального права вбачається, що Верховний Суд визначає підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства за умови, якщо обидві сторони проживають за межами України. Іншого тлумачення указана норма не допускає.

У Постанові Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, зазначено, що Верховний Суд України визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні.. Разом з тим, у п. 5 вказаної постанови зазначено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Так, порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Отже, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

За ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Крім того, за змістом статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та постійно проживає на території України, має паспорт громадянина України у формі ID-картки.

Однак, на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання в Україні позивач не додає до позовної заяви належним чином завіреної копії довідки про місце реєстрації.

Вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду копії довідки про місце реєстрації позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище та, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачеві ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві та представнику позивача.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Анатолій КРУПИНА