Ухвала

29 червня 2022 року

м. Київ

справа № 490/2661/20

провадження № 61-5630ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва

від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому просив:

- визнати протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо включення суми його вкладу 4 265 578,81 грн до сьомої черги кредиторів;

- зобов`язати ПАТ «Дельта Банк» внести зміни в реєстр акцептованих кредиторських вимог на відшкодування коштів при ліквідації ПАТ «Дельта Банк» і включити його до четвертої черги такого реєстру на загальну суму 4 395 853,78 грн.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо включення ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» до сьомої черги у сумі 4 265 578,81 грн.

Зобов`язано ПАТ «Дельта Банк» внести зміни в реєстр акцептованих кредиторських вимог на відшкодування коштів при ліквідації ПАТ «Дельта Банк» і включити ОСОБА_1 до четвертої черги такого реєстру на загальну суму 4 395 853,78 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня

2021 року залишено без змін.

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ «Дельта Банк» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня

2021 року отримано заявником 29 грудня 2021 року, що підтверджується копією конверта Миколаївського апеляційного суду щодо направлення копії постанови від 14 грудня 2021 року на адресу заявника, а також інформацією щодо направлення поштових відправлень Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.

Також заявник вказує, що у січні 2022 року вперше подано касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року. Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2022 року вказану касаційну скаргу повернуто заявнику на підставі статей 185, 393 ЦПК України із зазначенням про те, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Дану ухвалу отримано заявником засобами поштового зв`язку 23 травня 2022 року.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема, касаційна скарга, після її повернення, повторно подана в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що

укасаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах

2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Також, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини

та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин;

пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення;

пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи;

пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

Оскільки посилань на вказані випадки касаційна скарга не містить,

ПАТ «Дельта Банк» необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою

статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк на касаційне оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська