СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24890/21

пр. № 2/759/1457/22

15 лютого 2022 рокуи Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи його тим, що відповідачка ОСОБА_1 17.12.2020 року підписала заяву б/н, згідно якого у подальшому отримала кредит, у розмірі 10 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2021 року становить 12 746,98 грн., яка складається з наступного: 10 228,20 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2 518,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 10.11.2021 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач до суду відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг № б/н від 17.12.2020 року підписала заяву б/н, згідно якого у подальшому отримала кредит, у розмірі 10 000,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. В анкеті-заяві міститься інформація про те, що відповідачка ОСОБА_1 ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилась з ними. Також відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, такі в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження з клієнтом. Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору ( п. 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг). Згідно з п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором від 14.06.2018 року, внаслідок чого станом на 18.10.2021 року становить 12 746,98 грн., яка складається з наступного: 10 228,20 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2 518,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відтак, суд вважає, що між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту. Щодо стягнення відсотків за користування кредитом суд дійшов наступного висновку. Вбачається, що відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг 14.06.2018 року, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними, що засвідчила своїм підписом. Суд вважає, що крім боргу за тілом кредиту 10 228,20 грн. стягенню підлягає 2 518,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Отже, вимоги позива ча є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 12 746,98 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 525-527, 530, 536, 549, 610-612, 625, 626, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 76-81, 141, 209, 258-259, 264-265, 280-285, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 14.06.2018 року у розмірі 12 746 (дванадцять тисяч сімсот сорок шість) грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Текст рішення виготовлено 15.02.2022 року.

Суддя Коваль О.А.