Справа № 632/627/22
провадження № 2/632/294/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про часткову відмову у відкритті провадження і часткове повернення позовної заяви

11 липня 2022 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Кочнєва О.В, вирішуючи питання подальшої долі цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 року позивачка засобами електронного суду звернулася до суду із відповідним позовом, який в суді був зареєстрований в робочий час 05.07.2022 року, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 4032,60 грн. за неналежне виконання зобов`язань по примусовому виконанню рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2020 року, яке набрало чинності 24.02.2020 року та було пред`явлено до виконання 04.03.2020 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В пояснювальній частині свого позову ОСОБА_1 вирахувала розмір неустойки (пені) станом на 01.07.2022 року у розмірі 9534,86 грн., і який складається із наступних складових:

Січень 2020 року 1000,82 грн. = (як результат наступних математичних дій) (113,60 грн. * 1%) * 881 день;

Лютий 2020 року 7578,54 грн. = (889,50 грн. * 1%) * 852 дня;

Квітень 2022 року 640,50 грн. = (1050,00 грн. * 1%) * 61 день;

Травень 2022 року 315,00 грн. = (1050,00 грн. * 1%) * 30 днів.

При цьому в позові позивачка бажала стягнути лише частину неустойки (пені) за період січень 2020, лютий 2020 року, квітень 2022 року та травень 2022 року у розмірі 4032,60 грн., що є її правом, однак в позові вона не вказала, за які саме місяці вона бажає отримати визначений розмір аліментів.

В той же день позивачка засобами електронного суду звернулася до суді із ідентичним позовом (той же відповідач, той же предмет та підстави позову), який в суді був зареєстрований в робочий час 05.07.2022 року, в якому просила стягнути з відповідача 4032,60 грн. (справа №632/628/22), який був визначений іншому складу Первомайського міськрайонного суду Харківської області. При цьому розмір неустойки (пені), визначеної позивачкою у справі №632/628/22 також становив станом на 01.07.2022 року 9534,86 грн. і складався з ідентичних даній справі складових:

Січень 2020 року 1000,82 грн. = (як результат наступних математичних дій) (113,60 грн. * 1%) * 881 день;

Лютий 2020 року 7578,54 грн. = (889,50 грн. * 1%) * 852 дня;

Квітень 2022 року 640,50 грн. = (1050,00 грн. * 1%) * 61 день;

Травень 2022 року 315,00 грн. = (1050,00 грн. * 1%) * 30 днів.

В справі №632/628/22 позивачка бажала стягнути лише частину неустойки (пені) за період січень 2020, лютий 2020 року, квітень 2022 року та травень 2022 року у розмірі 4032,60 грн., тобто фактично провела дроблення позовів на менші суми, ніж загальний розмір неустойки, не вказавши при цьому за які саме періоди вона бажає стягнути неустойку (пеню) в розмірі 4032,60 грн.

Також в провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області є цивільна справа №632/371/22, провадження №632/256/22, яке надійшло до суду 09.05.2022 року, яка слухається суддею Кочнєвим О.В., за участі тих же сторін за тим же предметом і підставами позову, в якій позивачка ОСОБА_1 бажає стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за тим же самим рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2020 року у розмірі 4532,60 грн., визначаючи складові неустойки (пені) наступним чином:

Січень 2020 року 5031,52 грн. = (як результат наступних математичних дій) (613,60 грн. * 1%) * 820 день, тобто на відміну від справ №632/627/22 та 632/628/22 за цей місяць є зменшення як розміру базового платежу з 613,60 грн. до 113,60 грн., так і кількість днів позивачка зменшила на 61 з 881 до 820, оскільки подала позов станом на 01.05.2022 року;

Лютий 2020 року 7035,95 грн. = (889,50 грн. * 1%) * 791 дня, тобто окрім різниці у днях (не враховано травень та червень 2022 року у кількості 61 день), усе інше ідентичне до справ №632/627/22 та №632/628/22.

Таким чином, оскільки позивачка і в цій справі не вказує за який саме проміжок часу вона хоче стягнути частину неустойки (пені) суду не можливо встановити дійсні наміри ОСОБА_1 щодо конкретного розміру до відповідних місяців та часу стягнення такої неустойки (пені).

Більш того, заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/1884/21, провадження №2/632/94/22 від 10.01.2022 року, яке 24.02.2022 року набуло чинності, встановлено, що між тими сторонами по тому ж предмету (стягнення неустойки по сплаті аліментів) з тих же підстав на користь позивачки ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто за період листопад 2019, грудень 2019 року, січень 2020 року та лютий 2020 року неустойку (пеню) зі сплати аліментів в розмірі 4470,68 грн., тобто здійснено стягнення в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог за вказаний період, зокрема в частині січень та лютий 2020 року без деталізації відповідних платежів за вказані місяці.

Так, в мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначено наступне:

«В уточненій позовні заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01 вересня 01.09.2021 року за листопад 2019 року, грудень 20209 року, січень 2020 року, лютий 2020 року всього в сумі 4470,68 грн.» … «Позивачкою вирахувана пеня в сумі 18418,37 грн., що перевищує вирахувану державним виконавцем заборгованість - 6146,10 грн. Проте, враховуючи диспозитивність процесу, суд стягує саме вказану суму позивачкою в позовній заяві - 4470,68 грн.».

Позивачка ОСОБА_1 як про судове рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/1884/21 від 10.01.2022 року, яке набуло чинності, так і про наявність в провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області цивільної справи №632/371/22 не вказала, чим прямо не виконала вимоги, визначені п.п.2 та 4 ч.2 ст.43 ЦПК України щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у сторін докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, що кореспондується з вимогами частин першої-другої статті 83 ЦПК України відносно того, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, а позивач, повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.

Головним в цій частині є те, що позивачка, по-перше, вже отримала судове рішення, яким стягнуто неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів за період, у тому числі січень 2020 та лютий 2020 року (розмір не був визначений саме позивачкою), а, по-друге, намагається в судовому порядку отримати ще частину неустойки (пені) за період січень 2020 року лютий 2020 року, фактично заявляючи ідентичні позови, без деталізації конкретних періодів часу для такого стягнення, що унеможливлює для суду взагалі розуміння яка частина неустойки за який період повинна бути стягнена, тобто існує пряма можливість подвійного стягнення з відповідача ідентичних сум за різними судовими провадженнями, що не відповідає вимогам Конституції України.

Тому, в частині позовних вимог по справі №632/627/22 щодо періоду січень 2020 року та лютий 2020 року у відкритті провадження слід відмовити, оскільки в провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. При цьому розмір ціни позову, визначений позивачкою, відповідно до імперативних вимог закону, значення не має: головне це сторони, предмет та підстави позовних вимог, які у справах №632/627/22 та №632/371/22 є ідентичними відносно періоду січень 2020 та лютий 2020 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкриття провадження, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі частин 2-4 ст.186 ЦПК України: про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу; до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали; копія позовної заяви залишається в суді; ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Щодо вимог у справі №632/627/22 за період квітень 2022 року та травень 2022 року, то в цій частині позивачці ОСОБА_1 позовну заяву слід повернути, оскільки станом на час постановлення даної ухвали судді, провадження по справі №632/628/22 у іншому складі суду не відкрито, а позивачкою порушено вимоги п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо подання до суду ідентичного позову з тим самим відповідачем, предметом та підставами позову.

Згідно з п.6 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

На підставі частин 5-7 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків; про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу; ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено; копія позовної заяви залишається в суді; у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву; повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись п.10 ч.3 ст.175, ст.ст. 185, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період січень 2020 року та лютий 2020 року відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період квітень 2022 року та травень 2022 року повернути позивачці.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї документами повернути позивачці ОСОБА_1 . Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з прийняттям головою Верховного Суду на підставі частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розпорядження «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 року №14/0/9-22 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: О. В. Кочнєв