Провадження №2/447/323/22
Справа №447/682/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.07.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Друзюк М.М. ,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач звернулась до Миколаївського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що він проживає за вищезгаданою адресою разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначив, що у квартирі також зареєстрована його дочка ОСОБА_2 ,яка не проживає у квартирі з 2017 року, оскільки виїхала на проживання до Республіки Польща, з цього часу у квартиру не поверталась,платежі в утриманні житла участі не бере , особистих речей в будинку не має.

Позивач просить винести рішення яким визнати відповідача ОСОБА_2 , такою, що втратилв право користування житловим приміщенням за адресою : квартира АДРЕСА_2 , оскільки в нього на утриманні перебуває троє внуків , відносно яких відповідачку позбавлено батьківських прав, а тому йому важко сплачувати платежі за комунальні послуги.

Ухвалою суду від 12.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків .

03.05.2022 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 04.05.0222 у справі відкрито провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін на 25.05.2022.

Ухвалою суду від 25.05.2022 розгляд справи відкладався і призначений на 05.07.2022.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує , просить такі задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання була в належний спосіб повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надсилала.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача та його представника вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно дост. 62 Житлового кодексу України(далі -ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до копії ордеру № 66 від 11.11.2003, ОСОБА_6 ВАТ ДМЗ «Карпати» надано квартиру загальною площею 47,6 кв м в квартирі АДРЕСА_2 ; склад сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_7 донька.

Із копії довідки № 7771 від 16.09.2021, виданої відділом державної реєстрації Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради, вбачається, що у квартирі загальною площею 47,6 кв м за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_2 (наймач) відповідачка по справі.

Згідно зі статтею 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З позовної заяви, долучених до справи актів від 02.12.2021, 31.01.2022, 04.02.2022, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , однак, в ньому не проживає з 2017 року.

Оскільки, відповідачка вибула із квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстрована, більше шести місяців без поважних причин у ній не проживає, не навідується, витрат на утримання житла не несе, обґрунтованих заперечень по суті позову суду не надала, позивач, як член сім`ї наймача житла, вправі вимагати визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою , що втратила право користування житловим приміщенням , а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування імен сторін6

Позивач ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_2 - місце проживання : АДРЕСА_3

Суддя Друзюк М. М.