Справа № 357/5279/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «БАНК ВОСТОК» і належать ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ», за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати.

Заява мотивована тим, що 20.08.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики № 20/08-21/П, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 32 000 000,00 гривень (тридцять один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 копійок), що по курсу НБУ станом на 20.08.2021 року становить еквівалент 1 200 000,00 доларів США. У підтвердження вищевказаного, боржником ОСОБА_2 було видано розписку від 20.08.2021 року про отримання суми у вищевказаному розмірі. 20.08.2021 року між позикодавцем ОСОБА_1 , боржником ОСОБА_2 та поручителем ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» було укладено Договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ» поручилося перед ОСОБА_1 за виконання обов`язку ОСОБА_2 , щодо виконання останнім його зобов`язань за Договором позики № 20/08-21/П від 20.08.2021 року.

На виконання умов Договору позики № 20/08-21/П від 20 серпня 2021 року Боржником ОСОБА_2 було здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі п`ять мільйонів двісті п`ятдесят дві тисячі чотириста гривень 00 копійок. Залишок заборгованості у розмірі 26 278 080,00 (двадцять шість мільйонів двісті сімдесят вісім тисяч вісімдесят гривень 00 копійок ОСОБА_2 погашено не було, у результаті чого виникла заборгованість перед ОСОБА_1 за вищевказаним Договором позики у розмірі, еквівалентному 1 017 359,93 доларів США 93 центи.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку, що заяву слід повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, заявник в своїй заяві зазначає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 20/08-21/П від 20.08.2021 року та договір позики № 1, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та поручителем ТОВ «ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ».

Однак, до матеріалів заяви долучено договір позики № 23/02-20/П від 23.02.2020 року, укладеного 21.04.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір поруки № 1 до договору позики № 23/02-20/П від 23.02.2020 року. Тобто відсутні докази в обґрунтування обставин , що викладені в заяві та надані докази стосовно інших правовідносин.

Відповідно до ч. 1ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Верховний Суд в постанові від 16.08.2019 року по справі №916/142/19 зазначив, що передбачене статтею 55 Конституції, статтею 4 ГПК України право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. Згідно із ч.1 ст.138 ГПК України подання заяви про забезпечення позову одночасно із пред`явленням позову здійснюється за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, що тягне за собою необхідність застосування приписів п.1 ч.1 ст.31 ГПК України у випадку подання такої заяви з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Розгляд місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з порушенням правом підсудності та залишенням апеляційним судом прийнятого за результатом розгляду заяви судового рішення без змін є таким, що в цілому нівелює інститут підсудності та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Частина 1,6,7 ст.187 ЦПК України визначено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

При цьому нормами ч.1 ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, заявником не обґрунтовано правила підсудності за якими пред`являється заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви та відповідно майбутній позов. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , проте доказів вказаному також не надає.

Таким чином, вирішення питання про підсудність заяви про забезпечення позову Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, у зв`язку з направленням відповідних запитів може призвести до порушення строку розгляду заяви у дводенний строк.

Окрім цього, у наданих до суду договорах міститься третейське застереження, зокрема згідно п. 7.3. договору позики № 23/02-20/П та договору поруки №1сторони встановили, що у разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, у відповідності до ст. 7 ЗУ «Про третейські суди» будь-які спори підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до третейського суду для вирішення конкретного спору одноособово у особі третейського судді Мазовецького Віталія Петровича.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди (ч.1 ст. 13 Закону України "Про третейські суди").

Згідно статті 40 ЗУ «Про третейські суди» якщо сторони не домовилися про інше, третейський суд може за заявою будь-якої сторони розпорядитися про вжиття стороною таких забезпечувальних заходів щодо предмета спору, які він вважає необхідними, з урахуванням положень цивільного та господарського процесуального законодавства. Третейський суд може витребувати від будь-якої сторони надати належне забезпечення позову у зв`язку з такими заходами.

Тобто, нобгрунтовано спосіб захисту та не зазначено перешкод звернення до третейського суду для забезпечення позову та вирішення справи по суті, при тому, що сторони погодили вирішення всіх спірних питань саме в третейському суді..

Пунктом 7 частини 1 статті 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,153,353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05.07.2022 року.

СуддяО. Я. Ярмола