Справа №705/3548/21
2/705/845/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Романової О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина на користь відповідача по справі ОСОБА_3 , в обґрунтування зазначивши наступне.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2021 року з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що при розгляді вказаної справи, його було позбавлено можливості з`явитися до суду та надати свої пояснення та заперечення по суті справи.

На підставі вказаного вище судового рішення Уманським міськрайонним судом за заявою ОСОБА_3 13.04.2021 року був виданий виконавчий лист.

На цей час він перебуває в скрутному матеріальному становищі, тимчасово не працює та перебуває на обліку в Уманському міському центрі зайнятості де отримує матеріальну допомогу по безробіттю у сумі близько 5500,00 грн. в місяць з яких з нього утримується 1/3 частки аліментів в сумі близько 1500,00 грн.

Крім того, на оплату комунальних платежів у нього в місяць в середньому витрачається 1157,00 грн. Також на поповнення мобільного рахунку та проїзд в громадському транспорті в місяць витрачається близько 300,00 грн. і та сума, що залишається йому, а це приблизно 2600,00 грн. на харчування та одяг для нього є замалою.

Також з вересня 2021 року збільшаться витрати на оплату комунальних послуг.

Вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, буде достатньо для дитини і не суперечитиме інтересам дитини.

Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки він тимчасово не працює та отримує допомогу по безробіттю, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2021 року у цивільній справі № 705/689/21.

Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2021 року по цивільній справі № 705/689/21, на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частки всіх його доходів але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що його довіритель на підставі рішення суду від 04.03.2021 року сплачує на користь відповідача на утримання їх сина аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку зі зміною матеріального стану позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. ОСОБА_1 не працює, перебуває на біржі праці, та отримує допомогу по безробіттю. З відрахуванням з нього аліментів, визначених вищевказаним рішенням суду, у позивача залишається дуже маленька сума, якої не вистачає йому на забезпечення мінімальних обов`язкових потреб. Зараз йде тенденція підвищення усіх цін на продукти харчування та комунальні послуги, що призведе до ще більшого погіршення матеріального стану позивача. На його думку аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку його довірителя не призведе до порушення вимог чинного законодавства та інтересів дитини. Вважає, що позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, вважає, що позивачем в підтвердження позовних вимог не надано жодного доказу про зміну його матеріального стану. Також зазначила, що 1500,00 гривень, які сплачуються на її користь на утримання сина з відповідача, невелика сума і її недостатньо для забезпечення сина усім необхідним, оскільки син росте, навчається, іноді хворіє, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року, яке згідно відмітки у рішенні, вступило в законну силу 06.04.2021 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення, 13.04.2021 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист щодо стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання їх сина ОСОБА_5 , 2012 року народження.

Згідно довідки Уманського міського центру зайнятості виданої 15.07.2021 року за №625, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Уманському міському Центрі зайнятості з 05 березня 2021 року та згідно довідки № 627 від 15.07.2021 року з березня по травень 2021 року отримав матеріальну допомогу по безробіттю в розмірі 15656,79 грн. з яких відраховано 3261,50 грн. аліментів на утримання сина.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судоами норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивач, вважає, що значне погіршення його матеріального становища є підставою для звернення до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина.

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини.

Враховуючи, що неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на утриманні матері ОСОБА_3 , і цей факт сторонами не спростовується, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги з боку ОСОБА_1 .

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З наданих позивачем документів, вбачається лише той факт, що на наступний день після винесення рішення про стягнення аліментів ОСОБА_1 став на облік до Уманського міського центру зайнятості та набув статус безробітного, а також, що останній сплачує кошти за комунальні послуги.

Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог позивачем, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища також не надано. Чітких відповідей та аргументів, які б слугували підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів представником позивача надано не було.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

За вказаних обставин суд, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, власний транспортний засіб, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим рішенням розміру аліментів, адже факт перебування на обліку як безробітний, за що ним отримується матеріальна допомога, а також факт сплати коштів за отримані комунальні послуги, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2022 року.

Суддя: Р. В. Піньковський