Справа № 350/659/20
Номер провадження 4-с/350/5/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника боржниці ОСОБА_2 адвоката Ошуста С.Є.,

державного виконавця Озара М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара Михайла Ігоровича,-

установив:

Скаржник ОСОБА_1 просить визнати дії державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо не виконання ухвали про зупинення виконавчого провадження № 67987175 - протиправними.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2022 винесену державним виконавцем Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) Озар Михайлом Ігоровичем.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зіслався на те, що на примусовому виконанні у державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара М.І. знаходиться виконавчий лист № 350/659/20 від 22.12.2021 виданий Рожнятівський районним судом Івано-Франківської області про визначення порядку участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вихованні та спілкуванні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : двічі на тиждень по дві години у вихідні дні з 10:00 годин до 18:00 години.

24.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

21.01.2022 за клопотанням державного виконавця ухвалою суду по справі № 350/659/20 було зупинено виконавче провадження. Державний виконавець був присутній в судовому засіданні, однак виконавче провадження державним виконавцем не було зупинено.

01.02.2022 стягувач отримав копію постанови про закінчення виконавчого провадження (копія поштового корінця про отримання є в матеріалах виконавчого провадження). Підстава завершення виконавчого провадження як фактично виконане.

Вважає, що державним виконавцем умисно не виконано ухвалу суду по справі 350/659/20 про зупинення виконавчого провадження, не винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Протиправно та передчасно завершено виконавче провадження, так як проводити виконавчі дії по зупиненому виконавчому провадженню державному виконавцю заборонено.

Крім того, ухвалою суду по справі № 350/659/20 скасована постанова про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 11.01.2022, а тому і місце та час перевірки виконання рішення може бути іншим. Перевірка виконання рішення суду здійснюється лише після визначення місця та часу побачень батька з дитиною, тому державним виконавцем передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив крім того, що 22.01.2022 та 23.01.2022, тобто у вихідні дні, як про це і зазначено у виконавому документі, він мав зустріч з дитиною за місцем її проживання в присутності державного виконавця. Незважаючи на те, що виконавче провадження ухвалою суду було зупинено, державний виконавець продовжував його виконувати. 22.01.2022 та 23.01.2022 ОСОБА_4 не створювала йому перешкоди в зустрічі з дитиною. Він дійсно підписав 23.03.2022 акт державного виконавця, на підставі якого останній виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Однак стверджує, що він не мав наміру підписувати цей акт, оскільки виявив бажання написати письмові пояснення з приводу цього акта, але йому не вдалося їх написати, оскільки виконавець 25.01.2022 закінчив виконавче провадження.

Державний виконавець Озар М.І. зі скаргою не погодився, пояснив, що виконує усі необхідні дії для виконання судового рішення. Місце для спілкування батька із дитиною визначено за місцем проживання матері. Боржниця вказала, що жодних заперечень, щодо участі стягувача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною вона немає. Вважає, що на даний час він виконав всі вимоги рішення суду, тому виконавче провадження було закінчено, що не позбавляє ОСОБА_1 у разі створення з боку боржниці перешкод в зустрічах з дитиною звернутися у виконавчу службу і виконавче провадження буде відновлено.

Представник ОСОБА_4 адвокат Ошуст С.Є. вважає скаргу безпідставною.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" ( далі-Закону) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 та п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд вважає, що оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення та дії державного виконавця у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може і повинен розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України, а справу належить вирішувати Рожнятівському районому суду.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара М.І. знаходиться виконавчий лист № 350/659/20 від 22.12.2021 виданий Рожнятівський районним судом Івано-Франківської області щодо визначення порядку участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вихованні та спілкуванні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : двічі на тиждень по дві години у вихідні дні з 10:00 годин до 18:00 години.

Відповідно до ст.ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VІІІ від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, Закон України «Про виконавче провадження» доповнено статтею 64-1 «Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною».

Відповідно до ч. ч. 1-5 вказаної статті 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а уразі якщо вони рішенням не визначені,то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 64-1 Закону якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Відповідно до п. 11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (зі змінами), якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1Закону.

Зі змісту ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про встановлення побачень з дитиною, становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про можливість звернення стягувача (за певних умов) до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною до досягнення дитиною повноліття.

З акту державного виконавця вбачається, що державний виконавець закрив виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення боржником ( а.с.12).

У скарзі стягувача відсутнє посилання на те, що боржниця перешкоджає його побаченням з дитиною.

Не надано скаржником і доказів про те, що після закінчення 25.01.2022 виконавчого провадження боржниця створила йому перешкоди в побаченнях та спілкуваннях з сином ОСОБА_5 , тому підстави скасовувати постанову про закриття виконавчого провадження та зобов`язувати державного виконавця відновити виконавче провадження відсутні.

Щодо вимоги скарги в частині щодо не виконання ухвали про зупинення виконавчого провадження № 67987175 згідно ухвали Рожнятівського районного суду від 21 січня 2022 року, суд зазначає таке.

Так, у процесі розгляду скарги (справа № 350/659/20 номер провадження 4-с/350/4/2022), ухавлою Рожнятівського районного суду від 21 січня 2022 року зупинено виконання виконавчого листа № 350/659/20 виданого 21 грудня 2021 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, який знаходиться на примусовому виконанні Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) ( виконавче провадження №67987175) до закінчення розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара Михайла Ігоровича по суті ( ухвалення рішення).

Скаржник вказує, що оскільки про винесення ухвали щодо зупинення виконавчого провадження державному виконавцю було відомо у залі судового засідання в якому він приймав участь та особисто подав відповідне клопотання, останній мав негайно зупинити виконавчого провадження.

Відповідно до статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала Рожнятівського районного суду від 21 січня 2022 року на час здійснення виконавчих дій, не набула статусу остаточної, підлягала апеляційному оскарженню.

Оскільки ухвала Рожнятівського районного суду від 21 січня 2022 року в частині зупинення виконання не набрала законної сили, відтак державний виконавець законно здійснив 22 та 23 січня 2022 року дії щодо виконання рішення суду.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірнимиі зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження №67987175 від 25.01.2022 року була прийнята державним виконавцем Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озаром М.І. в межах його повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні.

Також судом не встановлено порушення прав стягувача який, за наявності підстав, передбачених ч. 6 ст.64-1 Закону має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Озара Михайла Ігоровича.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії тексту цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: