Справа № 639/8942/21
Провадження № 2/639/231/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Усиченко К.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 639/8942/21 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якої позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 22 232 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 03.08.2020 року приблизно о 09 год. 20 хв. у м. Харкові, по вул. Електровозна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «GELLY», державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, водій пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 » ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно зі Звіту автотоварознавчого дослідження від 28.10.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала: 20 862, 59 грн. На підставі Наказу № 3.1./2710 від 30.04.2021 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 20 862, 59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1029985 від 05.05.2021 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 369,88 грн. що підтверджується платіжним дорученням №689280 від 27.01.2021 року.

Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу залишено без руху.

17 січня 2022 року зазначені в ухвалі недоліки були усунуті представником позивачата ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Призначено судове засідання.

16 лютого 2022 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позбавляє МТСБУ права подання регресного позову до особи з інвалідністю 1 групи, яким є відповідач по справі. Враховуючи вказані обставини, на думку відповідача, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає.

Представник позивача Гермаш С.М. (довіреність від 21.12.2021 № 6-01/87) в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити.

Відповідач по справі в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України ухвалити по справі рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що 03.08.2020 року приблизно о 09 год. 20 хв. у м. Харкові, по вул. Електровозна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «GELLY», державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 15-16).

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку (а.с.19-23).

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року по справі № 644/6015/20 провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно з ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В тексті вказаної постанови зазначено, що 03 серпня 2020 року о 09-20 годині ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «GELLY», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись по провулку І. Каркача при виїзді на перехрестя з вулицею Електровозна не надав переваги в русі автомобілю «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався з правого боку по вул. Електровозній та скоїв з ним зіткнення. ОСОБА_3 своїми діями порушив вимоги 16.12 Правил дорожнього руху (затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306). Винність ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 180730 від 03.08.2020 року, складеного уповноваженою посадовою особою в установленому законом порядку, протоколом огляду місця пригоди і схемою місця ДПТ, яке мало місце 03.08.2020, якими зафіксовані розташування автомобіля і наявні на ньому пошкодження, що відповідає механізму ДТП.

На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Таким чином, водій пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 » - 27.04.2021 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с.15 - 16).

Власник пошкодженого автомобіля в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди.

Разом з тим, відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження від 28.10.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала: 20 862, 59 грн. На підставі Наказу № 3.1./2710 від 30.04.2021 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 20 862, 59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1029985 від 05.05.2021 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 369,88 грн. що підтверджується платіжним дорученням №689280 від 27.01.2021 року.

Представник позивача вказує, що відповідач ОСОБА_3 на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ має право на відшкодування понесених витрат в порядку регресу.

16 лютого 2022 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову Моторному (транспортному) страховому бюро України, у зв`язку із тим, що він є особою з інвалідністю 1 групи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із абз. 1 п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У даній справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілому у ДТП ОСОБА_2 за страховика винної особи ОСОБА_3 з посилання на те, що цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Однак в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 має статус особи з інвалідністю першої групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого 26.07.2005 Жовтневим районним управлінням ПФУ ( а.с.63-64).

Підпунктом 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23 грудня 2014 року у справі №1-6/2014 зазначив, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі» (договір підряду, оренди тощо). У відповідному рішенні Конституційний Суд України визначив, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров`ю, а також завданих їм матеріальних та моральних збитків, у тому числі за рахунок Моторного бюро, у випадках, передбачених Законом № 1961. Одним із завдань Моторного бюро є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом № 1961; у разі заподіяння шкоди особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього закону, Моторне бюро відшкодовує її за рахунок коштів фонду захисту потерпілих (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39, підпункт «г» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961).

Тобто, законодавець, надавши відповідну пільгу особі, яка має статус, зокрема, інваліда I групи , визначив, що якщо така особа правомірно експлуатує свій транспортний засіб, то вона звільнена від обов`язкового страхування і в такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ. Отже, у встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випадках Моторне бюро виступає гарантом відшкодування шкоди потерпілим від дорожньо-транспортних пригод за рахунок коштів відповідних фондів.

З урахуванням викладеного, зважаючи на той факт, що відповідач ОСОБА_3 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав статус інваліда I групи , а тому відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є інвалід, який особисто керував транспортним засобом, здійснюється саме Моторним (транспортним) страховим бюро України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується, інші судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 258, 259,263-265 ЦПК України, ст. 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 3, 5, 22, 25, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.07.2022 року.

Найменування сторін:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, Код , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя В. В. Труханович