Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2022 Справа №607/20128/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Бублінської О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Баранець Олена Андріївна до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`явили до суду позов до відповідачки ОСОБА_3 , у якому просять: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/14 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 4/14 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/17 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_4 . На час її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Згідно довідки № 232 від 05 березня 2021 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого, станом на 01 липня 1990 року, були семеро осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер голова колгоспного двору ОСОБА_6 , спадщину після якого прийняли спадщину та не оформили його спадкоємці першої черги: дружина - ОСОБА_7 та донька - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_7 склала заповіт, згідно якого заповіла своє майно ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_7 спадщину за заповітом прийняла, проте не оформила її донька ОСОБА_4 . Відтак, померлій ОСОБА_4 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належали 6/14 часток у вищевказаному будинку з надвірними будівлями та спорудами, з яких: 1/14 частка успадкована після смерті батька, ОСОБА_6 , 3/14 частки успадковані після смерті матері, ОСОБА_7 , а 2/14 частки належало ОСОБА_4 на праві власності, як члену колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом спадщину прийняли її син - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_2 та чоловік - ОСОБА_5 . Тобто, кожен із спадкоємців успадкував після смерті ОСОБА_4 по 2/14 частки у вищевказаному будинку з надвірними будівлями та спорудами. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 так і не оформивши право власності на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_5 , йому належало на праві власності 4/14 частин будинку АДРЕСА_1 , з яких: 2/14 частки успадковані після смерті дружини - ОСОБА_4 , 2/14 частки належало ОСОБА_5 на праві власності як члену колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли його син - ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . 18 червня 2021 року за реєстровим № 2-599 між спадкоємцями було укладено договорі про поділ спадкового майна, згідно якого частка житлового будинку АДРЕСА_1 переходить до сина померлого - ОСОБА_1 . Постановою по відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2021 року за №1533/02-31 винесеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. З цих підстав позивачі позбавлені можливості оформити спадкове майно у нотаріальному поряду, у зв`язку із чим просять позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак їх представник - адвокат Баранець О.А. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом установлено:

Згідно Інформаційної довідки №441 виданої 20 березня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 12 березня 1993 року та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №114.

Відповідно до довідки №232, виданої 05 березня 2021 року Великоберезовицькою селищною радою, Настасівського старостинського округу, Тернопільського району, Тернопільської області, будинковолодіння АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року - двір колгоспника, членами якого були: ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_8 - внучка, ОСОБА_1 - внук, ОСОБА_9 - внучка.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , про що складено актовий запис №3 Йосипівського с/в, Тернопільського району, яким 20 лютого 1992 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №278, виданої у лютому 2020 року Настасівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області, ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 . Станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_2 - внучка, ОСОБА_1 - внук, ОСОБА_9 - внучка, ОСОБА_11 - правнук, ОСОБА_12 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , про що складено актовий запис №01 Мар`янівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, якою 28 січня 2013 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Як зазначено у постанові державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 червня 2021 року за №1532/02-31, ОСОБА_7 було складено заповіт , посвідчений Мар`янівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області 10 вересня 2010 року за реєстровим №26,згідно якого вона заповіла усе належне їй майно своїй дочці - ОСОБА_4 (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №04 Мар`янівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, якою 20 травня 2016 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно Довідки №844, виданої 20 червня 2019 року Настасівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею, на день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_2 - дочка.

Як убачається із матеріалів спадкової справи №275/2021, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що складено актовий запис №28 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 03 січня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до Довідки №845, виданої 20 червня 2019 року Настасівською сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області, ОСОБА_5 , був зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті був зареєстрований та проживав його син - ОСОБА_1 .

Як убачається із матеріалів спадкової справи №260/2019, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , із заявами про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у Тернопільську районну державну нотаріальну контору звернулись: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 .

18 червня 2021 року між спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого сторони погодили, що сину померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_1 переходить частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ; дочці померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_10 переходить 1/3 частка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2248 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області; дочці померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 переходить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3033 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області.

Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №2-599.

Згідно постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. про відмову у вчиненні від 24 червня 2021 року за №1532/02-31 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, після смерті матері - ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №366/2013 року після смерті ОСОБА_7 , за заявою дочки померлої - ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом за №929 від 24 липня 2013 року. Інші спадкоємці не зверталися. Згідно довідки, виданої Мар`янівською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області 01 листопада 2013 за №413 спадкоємцями, які прийняли спадщину за фактом спільної реєстрації разом із померлим ОСОБА_6 були: дружина - ОСОБА_7 та дочка - ОСОБА_4 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 - не заводилася. Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений Мар`янівською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області 10 вересня 2010 року за реєстровим №26, згідно якого вона заповіла усе належне їй майно своїй дочці - ОСОБА_4 .

Також, 24 червня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1533/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №275/2021 після смерті ОСОБА_4 за заявою сина та дочки померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлою на день смерті є чоловік померлої - ОСОБА_5 , який прийняв спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлою на день смерті є чоловік померлої - ОСОБА_5 .

23 листопада 2011 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу (житловий будинок) з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Як убачається із характеристики будинку садибного типу (житлового будинку) з господарськими будівлями, будинковолодіння АДРЕСА_1 складається із: А - житловий будинок, 1974 року побудови; а - прибудова, 1976 року побудови; Пд - підвал, 1974 року побудови; сх. - сходи; Б - літня кухня, 1991 року побудови; В - господарська будівля, 1964 року побудови; Д - літня кухня, 1976 року побудови; д - тамбур, 1976 року побудови; Пд - підвал, 1976 року побудови; Е - гараж, 1986 року побудови; З - господарська будівля, 1991 року побудови; Й - навіс, 1991 року побудови.

Згідно Експлікації приміщень будинку садибного типу (житлового будинку) під літ. «А», загальна площа житлового будинку становить 90,3 кв.м., житлова площа - 74,6 кв.м.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної групи «колгоспний двір».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг.

Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади / публічних актів /, що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

На час виникнення спірних правовідносин, порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів / далі - Вказівки /, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР /далі - Держкомстат СРСР / від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25 травня 1990 р.

Відповідно до п. 20 Вказівок суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства /сім`ї/.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-145цс13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Проте, заявляючи позовні вимоги, про визнання права власності на частки у вказаному колгоспному дворі, зокрема визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/14 частки спірного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , та на 4/14 частки житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , а також, визнання за ОСОБА_2 права власності на 2/17 частки житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , позивачами допущено технічні помилки при визначенні часток, які спадкувалися почергово після смерті кожного члена двору.

Так, судом установлено, що станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору, що знаходиться по АДРЕСА_1 був ОСОБА_6 та членами колгоспного двору були: ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_8 - внучка, ОСОБА_1 - внук, ОСОБА_9 - внучка.

Таким чином, кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/7 частині житлового будинку.

Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , який за життя не склав заповітного розпорядження, а тому у даному випадку має місце спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 спадщину, а саме належну йому 1/7 частку житлового будинку прийняли його дружина - ОСОБА_7 та дочка - ОСОБА_4 , як такі, що на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 успадкували по 1/14 частині житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , яка за життя склала заповітне розпорядження в користь ОСОБА_4 , що стверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 червня 2021 року за №1532/02-31 (а.с.41).

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 - ОСОБА_4 успадкувала 3/14 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: 1/7 частка належала ОСОБА_7 як члену колгоспного двору та 1/14 частка успадкована ОСОБА_7 після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , якій станом на день смерті належало 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: 1/7 частка належала ОСОБА_4 як члену колгоспного двору, 1/14 частка успадкована нею смерті батька ОСОБА_6 та 3/14 часток успадковані нею після смерті матері - ОСОБА_7 .

За життя ОСОБА_4 не склала заповітного розпорядження, а тому, у даному випадку має місце спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину, а саме 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 прийняли: її син - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_2 та чоловік - ОСОБА_5 . Вказане стверджується постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 червня 2021 року за №1532/02-31 (а.с.41).

Таким чином, кожен із спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_5 успадкували по 1/7 частині житлового будинку АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який за життя не склав заповітного розпорядження.

Згідно укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна від 18 червня 2021 року спадкоємці майна померлого ОСОБА_5 погодили, що належна померлому ОСОБА_5 частка житлового будинку АДРЕСА_1 переходить його сину - позивачу ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 набув права на спадкування 2/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 , з яких: 1/7 частина житлового будинку належала ОСОБА_5 як члену колгоспного двору та 1/7 частина успадкована ОСОБА_5 після померлої ОСОБА_4 .

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності: на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та на 2/7 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , а також визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 141, 200, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Баранець Олена Андріївна до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 11 лютого 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка