Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 Справа №607/11159/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Мокрій М.О.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №25156, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 28395,44 доларів США. В обґрунтування заявлених вимог позивач, вказує що спірний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За твердженням позивача при вчиненні спірного виконавчого напису приватний нотаріус не перевірив безспірності стягнення грошових коштів. Вказує, що не отримувала від банку будь яких повідомлень про наявність заборгованості перед стягувачем, чим позбавлено її конституційного права на подачу заперечень та пояснень стосовно заявлених вимог, не погоджується зі здійсненими нарахуваннями, зауважує, що кредитний договір на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріально не засвідчений. Крім того звертає увагу, на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду від 04.12.2013 у справі №1150/13 було стягнуто заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №77/38-895-08 від 03.09.2008року, чим змінено строк виконання договору та доводить, що стягнута суми заборгованості не є безспірною.

Одночасно з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, проте ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчиняти дії, спрямовані на виконання виконавчого напису, вчиненого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 607/11159/21 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 24 червня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №25156, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем. Розгляд справи №607/11159/21 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача Фільварочна О.Б., в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

АТ «Альфа-Банк» надіслано відзив на позов, відповідно до якого просили суд відмовити в задоволенні вимог, з підстав у ньому зазначених, участі повноважного представника у судове засідання не забезпечено.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом, подано письмові пояснення по суті позову.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі виходячи з наступного.

Встановлено, що 03.09.2008року між АТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-895-08, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти (кредит) у розмірі 50000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50% річних та комісії, в розмірі та порядку визначеному у Додатку №1, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 01 вересня 2023року.

З наданого позивачем безкоштовного витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Отже, на підставі Передавального акту від 15.10.2019року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-Банк» набуло статусу кредитора за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-895-08 від 03 вересня 2008 року, який укладений між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №25156, про стягнення з ОСОБА_2 , яка є боржником, заборгованості за кредитним договором №770/38-895-08 від 03.09.2008року, укладеного із кредитором ПАТ «Укрсоцбанк».

У виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 січня 2015 року по 12 вересня. Сума заборгованості складається з:

-строкова заборгованість 12713,23 дол. США;

-строкова заборгованість по нарахованих процентах - 112,65 дол. США;

-простроченої заборгованості по нарахованих процентах - 15569,56 дол. США

Загальна сума, що підлягає стягненню 28395,44 дол. США.

Постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) відкрито виконавче провадження за ВП № 63392425 з примусового виконання вказаного виконавчого напису.

Поряд з цим, встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 04 грудня 2013 року у справі № 1150/13 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 була стягнута солідарно заборгованість по договору кредиту у розмірі 167658,05 грн. також витрати пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 2162,22 грн. судового збору.

Зі змісту вказаного рішення встановлено, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (як поручителя) було солідарно стягнуто заборгованість, яка існувала станом на 24.09.2013року, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-895-08 від 03 вересня 2008 року у розмірі 167658,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 12713,23 дол. США, що еквівалентно 101616,85грн.; заборгованість за процентами 8262,38 доларів США, що еквівалентно 66041,20грн.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими Нотаріус вчиняє виконавчі написи,якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Дослідивши оскаржуваний виконавчий напис № 25156, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 28395,44 доларів США, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі №910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»

Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

У своєму відзиві представник відповідача зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було подано оригінал кредитного договору, засвідчена виписка із рахунку позичальника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, повідомлення про порушення зобов`язання та докази його направлення. Однак Банк не повідомив та не надав приватному нотаріусу документи, а саме рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 04 грудня 2013 року у справі №1150/13, яким на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 уже була стягнута заборгованість, яка існувала станом на 24.09.2013року, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-895-08 від 03 вересня 2008 року у розмірі 167658,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 12713,23 дол. США, що еквівалентно 101616,85грн.; заборгованість за процентами 8262,38 доларів США, що еквівалентно 66041,20грн., а також документи, щодо виконання вказаного рішення.

Таким чином, із врахуванням того що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в 2013 році в Третейський суд, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не враховано, що в порушення діючого законодавства ПАТ «Укрсоцбанк» після закінчення строку дії кредитного договору банком була нарахована заборгованість за кредитом у розмірі 12713,23 дол. США, яка у же стягнута рішення суду, та строкова та прострочена заборгованість по процентах, право на стягнення яких втрачена після закінчення строку дії договору.

Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року по справі №564/2199/15-ц вбачається, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а позивач втрачає можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором.

Зазначені висновки містяться також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 4-10цс18) та від04 липня 2018 року (справа №14-154цс18).

Крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, вказано стягнення заборгованості проводиться за період з 01 січня 2015року по 12 вересня. І в виконавчому написі, і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності.

Також, матеріали справи не містять жодних відомостей стосовно направлення позивачу повідомлень (письмової вимоги) про усунення порушень та про отримання останньою відповідного повідомлення.

Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доводив би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення.

Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, тому, у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76,77, 81, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16,18 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25156, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 28395,44 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська,100, м. Київ.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк