465/5583/20
2-др/465/33/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійними договорів, стягнення коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійними договорів, стягнення коштів та моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.03.2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійними договорів, стягнення коштів та моральної шкоди відмовлено.

Адвокат Ільницький М.П. - представник відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого.

Вивчивши зміст рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.03.2022 року, оглянувши матеріали справи №465/5583/20, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до вимог ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом . Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відзив на позовну заяву подано до суду представником відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - адвокатом Забарною Ю.М. 07.12.2020 року.

Однак, стороною відповідача у відзиві не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи.

В подальшому, у зв`язку зі зміною представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - адвокатом Ільницьким М.П. 27.09.2021 року подано до суду додаткові пояснення по вказаній цивільній справі, однак і в таких адвокатом не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи.

При цьому суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах у справі № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021 у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, хоча сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Разом з цим, у постанові у справі № 922/676/21 від 14.12.2021 Верховний Суд окремо звернув увагу, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Також при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі судом взято до уваги правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у праві № 755/9215/15-ц. Так, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з усталеною практикою Верховного Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі щодо стягнення з позивачів судових витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 4500 грн 00 коп, представник відповідача на підтвердження понесення його довірителем таких витрат надав суду Звіт про надання правової (правничої) допомоги згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №111 від 15.06.2021 року, відповідно до якого Адвокатським бюро "Адвоката Ільницького" в особі адвоката Ільницького М.П. надано ФОП ОСОБА_3 наступні послуги: - проведення консультації, аналіз наданих відповідачем документів та вивчення позовної заяви з додатками - 2 год.; - аналіз законодавства та судової практики щодо подібних правовідносин, формування правової позиції по справі - 2 год.; - складення та скерування на адресу Франківського районного суду м.Львова додаткових пояснень, підготовка додатків на підтвердження обставин, наведених у таких - 2.5 год.; - складення та скерування на адресу Франківського районного суду м.Львова клопотань від 30.11.2021 року та 10.01.2022 року на предмет можливості розгляду справи без участі відповідача та його представника - 1 год.

Відповідно до п.4 вищевказаного Звіту вартість однієї робочої години надання правової (правничої) допомоги (послуг) становить 600 (шістсот) гривень 00 коп., відтак загальна вартість наданих Адвокатським бюро "Адвоката Ільницького" послуг становить 4500,00 грн.

Суд звертає увагу сторін на висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 від 24.10.2019 року та 07.11.2019 року та у справі №922/2685/19 від 08.04.2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що послуги адвоката з проведення консультації, аналіз наданих відповідачем документів та вивчення позовної заяви з додатками; аналізу законодавства та судової практики щодо подібних правовідносин, формування правової позиції по справі можуть охоплюватись послугою зі здійснення підготовки написання заяви по суті.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Щодо стягнення з позивачів судових витрат на правову допомогу, яка пов`язана з складенням та скеруванням на адресу Франківського районного суду м.Львова додаткових пояснень позивача, підготовка додатків на підтвердження обставин, наведених у таких, суд зазначає, що такі за своєю суттю є аналогічними відзиву на позовну заяву, подану представником відповідача 07.12.2020 року, та який брався до уваги судом при ухваленні рішення. Окрім того, в силу ч. 2 ст. 174 ЦПК додаткові пояснення позивача не є заявою по суті справи.

Разом з тим, стороною відповідача не заявлялась вимога щодо стягнення судових витрат на правову допомогу за складення та подання до суду відзиву на позовну заяву, подану представником відповідача у даній справі.

Окрім цього, суд не бере до уваги вимогу представника відповідача про стягнення з позивачів судових витрат на правову допомогу за складення та скерування на адресу Франківського районного суду м.Львова клопотань від 30.11.2021 року та 10.01.2022 року на предмет можливості розгляду справи без участі відповідача та його представника, оскільки це є виключним правом учасника справи брати участь у судових засіданнях та надавати пояснення особисто у таких, відтак у відповідача не виникає обов`язку відшкодовувати вартість такої послуги адвоката.

Разом з тим, суд бере до уваги, що представник відповідача вимоги про стягнення витрат на правову допомогу за складання заяви по суті справи у формі відзиву на позов не ставив, а відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись вимогами чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів, та критеріями визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість витрат на правову допомогу, що належать стягненню з позивачів та наявність підстав для відмови у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення судових витрат на правову допомогу у справі №465/5583/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійними договорів, стягнення коштів та моральної шкоди.

Керуючись ст. 134, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - адвоката Ільницького М.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійними договорів, стягнення коштів та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або у строки та порядку визначені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Марків Ю.С.