Справа № 510/2090/21
Провадження № 2/510/539/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Пройка С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, відзиву на позов не надав, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Вальченко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія домової книги; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копія витягу із погосподарської книги Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2021р.; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2013р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.01.2013р.; копія сертифікату серії ОД № 0107576 від 12.01.1997р. на право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Рассвет» с.Плавні Ренійського району Одеської області, оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія посвідчення від 20.02.1988р. про нагородження ОСОБА_5 ювілейною медаллю; копія орденської книжки про нагородження ОСОБА_5 орденом; копія військового квитку СРСР, оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія посвідчення учасника ВВВ ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 (позивачки); копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради від 18.10.2021р. про склад сім`ї ОСОБА_6 на день його смерті; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 (відповідача); відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 13.04.2022р.; копія заяви позивачки від 16.08.2012р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 ; копія заяви позивачки від 15.01.2013р. про видачу свідоцтва про прийняття спадщини; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області про склад сім`ї ОСОБА_8 на день її смерті; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2012р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2012р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); копія заповіту від 31.08.2000р., оформленого на ім`я позивачки; копія рішення Плавнівської сільської ради Ренійського району про передачу земельних ділянок у власність громадянам с.Плавні для житлової забудови; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2011р. на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2022р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відповідач є їхнім онуком.

За життя ОСОБА_6 належало наступне майно:

житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , - на підставі даних погосподарської книги с.Плавні Ренійського району Одеської області;

право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Рассвет» с.Плавні Ренійського району Одеської області згідно сертифікату серії ОД №0107576 від 12.01.1997р. на право на земельну частку (пай).

За життя ОСОБА_6 належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. На день смерті ОСОБА_6 разом із ним мешкала лише його дружина ОСОБА_8 , яка прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, понесла витрати на поховання, виконала поминальні обряди. 12.12.2011р. ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину, але тільки в частині, що стосується спадкового житлового будинку. Право на земельну частку (пай) у КСП «Рассвет» с.Плавні Ренійського району Одеської області ОСОБА_8 , як спадкоємиця перщої черги за законом, набула, але не оформила його юридично.

На випадок смерті ОСОБА_8 розпорядилась належним їй майном, 31.08.2000р. склала заповіт на ім`я позивачки своєї доньки, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Про це свідчить копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2012р. (дата заведення спадкової справи 06.09.2012р.). 15.01.2013р. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.08.2000р. в частини спадкового майна, що стосується житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

При зверненні із питанням щодо оформлення права на земельну частку (пай) у КСП «Рассвет» с.Плавні Ренійського району Одеської області, що належало ОСОБА_8 після смерті її чоловіка, позивачці було роз`яснено, що в цій частині оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у прізвищах позивачки (дошлюбному, записаному у свідоцтві про її народження) та її батька (у свідоцтві про його смерть) містяться різночитання, через які неможливо встановити родинні відносини між нею та нині померлим батьком, подружні відносини між ним та його дружиною, яка також вже померла.

У зв`язку із встановленими невідповідностями у документах і неможливості через це оформити прийняття спадщини, позивачці було рекомендовано звернутися із позовом до суду.

Відповідач у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, їй в цьому було відмовлено з причин виявлення невідповідності записів у прізвищі спадкодавця та спадкоємиці, про що 20.10.2021р. нотаріусом була винесена відповідна постанова.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті батьків це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну частку (пай), як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, матір позивачки прийняла спадщину за законом після смерті свого батька на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), а позивачка - після смерті ОСОБА_8 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

І. Щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту у т.ч. родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Про те, що ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_6 свідчать викладені у позові обставини, паспортні данні, свідоцтво про народження, по батькові позивачки, інші документи. За наданими суду документами позивачка є спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_8 , яка, як дружина, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , свого чоловіка (тільки на житловий будинок). Тобто, позивачка має родинні відносини із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , як донька із батьками, в заповіті ОСОБА_8 на неї було вказано саме, як на доньку.

Також суд зазначає, що факт, який просить встановити позивачка, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав ОСОБА_1 . Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Таким чином, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як між батьком та донькою, суд вважає встановленим, родинні відносини виникли з утворення сім`ї та підлягають встановленню. Разом із тим суд зазначає, що допущення помилки у прізвищі батька позивачки у свідоцтві про його смерть мало технічний характер, вона виникла у зв`язку із неправильним перекладом прізвища батька з російської мови на українську при оформленні свідоцтва про його смерть.

ІІ. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець ОСОБА_6 помер у 1998р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_6 за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак, дружина померлого ОСОБА_8 , як спадкоємиця першої черги за законом, прийняла її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_1 не звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами для прийняття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_8 прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці першої черги, була виражена у їх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.).

Таким чином, ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 в порядку ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. і 12.12.2011р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину , але тільки на спадковий житловий будинок.

Надалі, після смерті ОСОБА_8 її донька стала спадкоємицею за заповітом, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України позивачка прийняла спадщину та оформила її, отримавши 15.01.2013р. свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_8 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак, тільки на спадковий житловий будинок. Що стосується права на земельну частку (пай) вирішити питання про прийняття спадщини неможливо, оскільки містяться різночитання у документах, необхідних для оформлення спадщини, - щодо прізвища батька позивачки.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини та фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), розпорядження щодо її цільового використання). Крім того, позивачка вже оформила прийняття спадщини після смерті матері на житловий будинок.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельну частку (пай) з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 273, 293-294, 315-316, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

І. Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 12.02.1997р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області) є рідною донькою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Рассвет» с.Плавні Ренійського району Одеської області згідно сертифікату серії ОД №0107576 від 12.01.1997р. на право на земельну частку (пай),

що належала ОСОБА_8 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахувалася зареєстрованою на ім`я ОСОБА_5 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК