Справа: 164/1361/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , Колківської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) по колишньому КСП «Волинь», площею 2,387 га, яка знаходиться на території Колківської селищної ради Маневицького району, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0129509 від 10 грудня 1996 року. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок в с. Розничі Маневицького району в рівних частинах заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а земельний сертифікат серії ВЛ № 0129509 ОСОБА_1 . Позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, оскільки баба постійно проживала з нею у житловому будинку в АДРЕСА_2 , з 1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем за законом є ОСОБА_3 дочка спадкодавця, однак строки для прийняття спадщини вона пропустила. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) по колишньому КСП «Волинь», площею 2,387 га, згідно Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0129509 від 10 грудня 1996 року.

В судовому засіданні позивач та її представник, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. ОСОБА_1 суд пояснила, що з 1995 року по 2007 рік вона здійснювала догляд за своєю бабою ОСОБА_5 , яка потребувала сторонньої допомоги. З 1998 року забрала її проживати до себе і коли спадковий будинок почав пустувати, туди вселився відповідач ОСОБА_3 і зареєструвався там, а потім і його матір, яка і на даний час проживає там. В подальшому поховання також здійснювала власними силами та власним коштом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі. Підтвердила, що позивачка, яка є її донькою, постійно з 1995 року здійснювала догляд за своєю бабою ОСОБА_5 , яку в 1998 році забрала проживати до себе, а також в подальшому здійснила її поховання. Просить суд визнати право власності на все будинковолодіння за позивачкою та на інше спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_4 , кожен зокрема, позовні вимоги визнали частково, не заперечують щодо визнання за позивачем Ѕ частини житлового будинку та всієї земельної частки (пай). ОСОБА_6 пояснив, що з бабою ОСОБА_5 в спадковій хаті проживав із 2001 по 2011 рік, але часто їздив на заробітки. Баба проживала з ОСОБА_1 , яка дбала про неї за життя та здійснювала поховання. У витратах на утримання і подальше поховання спадкодавця він не брав, так як перебував за кордоном і позивачка не казала, що їй потрібна така допомога. Про наявність заповіту на нього та ОСОБА_1 , яка є його двоюрідною сестрою, знав. Зазначив, що спадщину прийняв шляхом реєстрації з 11 червня 2004 року, на той час бабу доглядати до себе вже забрала позивачка і він вселився в спадковий будинок, в якому на даний час проживає його матір. Ремонт у будинку зробили для того, щоб були комфортніші умови проживання. Зважаючи на те, що заповітом йому спадкодавець заповіла Ѕ частину будинку, в якому він зареєстрований і тому прийняв спадщину, в ремонт житла вклав кошти, просив суд позов задовольнити частково.

Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8).

Від імені ОСОБА_5 02 червня 2000 року було посвідчено заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок в с. Розничі Маневицького району в рівних частинах заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а земельний сертифікат серії ВЛ № 0129509 ОСОБА_1 (а.с. 9).

Із витягу з погосподарської книги № 11 за 2006-2010 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 4 Старосільського старостинського округу № 687 від 04 червня 2021 року вбачається, що по особовому рахунку НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пережилого подружжя немає (а.с. 10, 11).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 21 травня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 17).

Відповідно до повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Б-118/0-0.25-90/133-21 від 26 травня 2021 року, ОСОБА_5 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0129509 по колишньому КСП «Волинь», розміром 2,387 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 43248,50 (а.с. 13, 14).

Із акту Колківської селищної ради № 881/02-13/2-21 від 12 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно доглядала за лежачою бабусею ОСОБА_5 з 1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та спільно проживали по АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 22 червня 2021 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15-16).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 821/02-31 від 20 вересня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів та оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) в КСП «Волинь» Старосільської сільської ради Луцького (Маневицького) району Волинської області (а.с. 21).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 864/01-16 від 06 жовтня 2021 року, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 310 за 2019 рік. 12 серпня 2019 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_4 20 вересня 2021 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_1 (а.с. 29-32).

Тобто, відповідачем пропущено строк прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у спадковому будинку, однак не проживав там, у тому числі і на момент смерті спадкодавця, догляд за якою здійснювала позивач за місцем свого проживання, забравши бабу у свою оселю в 1998 році, що підтвердили сторони у судовому засіданні та підтверджено належними доказами.

Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому суд приходить висновку, що відповідач ОСОБА_3 , як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, яка відкрилась після смерті баби ОСОБА_5 , а тому не набув права на спадкове майно.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, відповідач ОСОБА_3 спадщину у встановленому законом порядку не прийняв, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 79-81, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом та законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом та законом, право власності на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Волинь», площею 2,387 га, яка знаходить на території Колківської селищної ради Волинської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0129509, виданого 10 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача адвокат Матвійчук Василь Ананійович, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Некрасова, 10.

Відповідачі ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Колківська селищна рада, адреса: 44661, смт. Колки Волинська область, вул. Грушевського, 42.

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Представник відповідача адвокат Штик Юрій Миколайович, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинської області, вул. Волі, 13/27.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2022 року.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області І.С. Токарська