Справа № 298/730/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: Джуги С.Д.

суддів: Мацунича М.В., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2021 року у складі судді Лютянської М.С. у справі за позовом ОСОБА_2 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малий Березний Закарпатської області померла його мати ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 . За час свого життя мати була власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку зі смертю матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 . Позивач зазначає у позові, що відносно матері він є спадкоємцем 1-ї черги спадкування за законом. У зв`язку з тим, що він багато хворів не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк, тривалістю у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2021 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати дане рішення суду та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд вирішив питання про його права та обов`язки. Зокрема вказує, що позивач не є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки спадкоємцем також є і він (апелянт) внук померлої, який прийняв за нею спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на момент її смерті і претендує на спадкування частки спадщини, яка належала б за законом його батькові ОСОБА_5 , якби він був живим на час відкриття спадщини. Належним відповідачем у справі має бути саме він, а не Дубриницька сільська рада.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У п.3 ч.1ст.362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження від 05.11.1967 року матір`ю позивача ОСОБА_2 є: ОСОБА_3 , батьком - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про право власності від 12.10.2009 року матері позивача ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою : АДРЕСА_1 та 15.10.2009 року здійснено за нею державну реєстрацію права власності на дане майно

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем з поважних причин пропущено строк для прийняття спадщини за померлою матір`ю та наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд з огляду на таке.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України)

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 цього Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.ст. 4, 5 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При цьому, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справі №461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначив Дубриницьку сільську раду. Інших осіб, в порядку ст. 51ЦПК України судом першої інстанції до справи у якості співвідповідачів не залучалося.

Подаючи апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 , вказує на те, що винесення судом першої інстанції рішення, яким визначено позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, порушує його законні права та інтереси, оскільки він також є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 .

З такими доводами апеляційної скарги погоджується колегія суддів, оскільки вони підтверджуються матеріалам справи та ґрунтуються на законі.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт ОСОБА_1 є внуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Батьком апелянта ОСОБА_1 був ОСОБА_5 , який був сином спадкодавця ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько апелянта ОСОБА_5 помер.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З будинкової книги, довідки виконавчого комітету Дубриницької сільської ради №02 від 12.01.22 вбачається, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею був зареєстрований онук (апелянт) ОСОБА_1 .

Таким чином апелянт ОСОБА_4 є також спадкоємцем за померлою ОСОБА_4 і має майнові інтереси щодо спадкового майна, а відтак саме він, а не сільська рада повинен бути відповідачем по даній справі.

Вказане свідчить про те, що даний позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови у його задоволенні.

Суд не вправі встановлювати факти, робити висновки по суті спору за неналежного суб`єктного складу учасників та вирішувати питання про права і обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення заявленого позову.

Як передбачено п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб`єктному складі і вирішено про права та інтереси апелянта, якого не було залучено до участі у справі, в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду, рішення суду першої інстанції згідно з п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн. понесений за подання апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 48, 51, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2021 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1362 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2022 року .

Головуючий:

Судді: