ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3408/21Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/595/22 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року, ухвалене суддею Ковтунович О.В. у цивільній справі №601/3408/21 за позовом акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 4 липня 2011 року у розмірі 14 459,41 грн., з яких 11 409 грн. 99 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3 049 грн. 42 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Позов обгрунтовано тим, що між сторонами було укладено вищевказаний кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, станом на 14 грудня 2021 року виникла заборгованість у зазначеному розмірі.

Заочним рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки до анкети-заяви додана Довідка про умови кредитування з використовуванням кредитки Універсальна Contract. Обидва документи підписані відповідачем. Дана Довідка містить основні умови кредитування та у ній зазначено, що базова відсоткова ставка становить 4,7%. Ця довідка є складовою частиною кредитного договору. Висновок суду про те, що ця довідка стосується іншого договору, є припущенням. Жодних інших угод, укладених між сторонами, не існує.

Таким чином, сторонами було погоджено розмір базової відсоткової ставки, відповідальність боржника у вигляді пені та штрафів у разі неналежного виконання зобов`язань. Відповідно до виписки з рахунку, відповідач активно користувався кредитними картами, які неодноразово перевипускались. Із розрахунку заборгованості чітко вбачаються суми нарахування заборгованості за процентами в межах дії останньої перевипущеної картки, а також нарахованих за базовою процентною ставкою, зазначеною у Довідці.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 4 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", з метою отримання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви № б/н від 04.07.2011р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані ОСОБА_1 .

Крім цього, банком надано підписану 4.07.2011 року ОСОБА_1 довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки Кредитка Універсальна, із змісту якої вбачається, що процентна ставка на залишок заборгованості складає 1,7% в місяць.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки з рахунку за договором, ОСОБА_1 розпочав користування кредитним коштами з 24.08.2016 року, та в період з цієї дати до 14.12.2021 року витратив 42 629 грн. 42 коп. кредитних коштів, на погашення кредиту вніс 51 293, 85 грн.

Внесені відповідачем кошти банк зараховував на погашення тіла кредиту, сплату відсотків за відсотковою ставкою 3,5 % в місяць, загальна сума списаних з відповідача відсотків складає 20 477, 69 грн.

Крім цього, банком було списано страхові платежі за договором Страхування кредитного ліміту у загальній сумі 2 366, 16 коп., а також щомісячний платіж за страховку Захист на кожен день у загальній сумі 280 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зробила такий висновок про те, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням зазначеного висновку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданим до позовної заяви Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до саме цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Враховуючи суму отриманих та повернутих відповідачем кредитних коштів, непогодження сторонами відсоткової ставки за користування кредитом, безпідставне зарахування внесених відповідачем коштів на сплату страхових платежів, яких відповідач не погоджував, суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції. Суд, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до законного та обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 382/327/18-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 136/840/17, від 06 травня 2020 року у справі № 358/384/19, від 04 листопада 2020 року у справі № 534/1072/18-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 724/970/20, та не надав жодної оцінки наявному у матеріалах справи доказу підписаній ОСОБА_1 4.07.2011 року довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки Кредитка Універсальна, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанцій дійсно не врахував, що у матеріалах справи наявна підписана ОСОБА_1 4.07.2011 року довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки Кредитка Універсальна, однак зазначена довідка не спростовує висновків суду першої інстанції та не може слугувати підставою для його скасування.

Так, із змісту цієї довідки вбачається, що сторонами погоджено розмір процентної ставки на залишок заборгованості 1,7% в місяць, а не 4,7%, як про це зазначено в апеляційній скарзі. Жодних інших умов щодо розміру процентної ставки ця довідка не містить.

Також вказана довідка про умови кредитування не містить вимоги про сплату страховки.

Із наданої банком виписки з рахунку вбачається, що банк нараховував проценти за ставкою 3,5% в місяць. Однак, сторони такої процентної ставки не погоджували.

Враховуючи, що ОСОБА_1 повернув банку коштів на 8664, 43 коп. більше, ніж взяв, та розмір погодженої процентної ставки 1,7 % в місяць, тому відсутні підстави вважати, що є наявна заборгованість за тілом кредиту, а також позивач не довів, що суми 8664, 43 коп. недостатньо для погашення процентів за погодженою сторонами відсотковою ставкою 1,7% в місяць.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 1 липня 2022 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.