Справа № 148/275/22
Провадження №2/148/256/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Землепродукт МХП" про розірвання договору оренди землі,-

встановив:

В лютому 2022 позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2021, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-1960, їй належить земельна ділянка площею 2,3559 га, кадастровий номер :03:000:0036, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тульчинської міської (колишньої Холодівської сільської) ради. Попереднім власником вказаної зельної ділянки була спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на дану земельну ділянку 02.11.2021 зареєстровано за позивачем. 10.10.2008 між ОСОБА_2 та ПрАТ „Зернопродукт МХП, укладено договір оренди землі № 226-X-Т-В, відповідно до якого ОСОБА_2 передала ПрАТ „Зернопродукт МХП, належну їй вказану вище земельну ділянку. Строк дії даного договору оренди землі - 15 років. Державну реєстрацію даного договору було проведено 03.12.2012 за №05098. Відповідно до п.11 даного договору орендна плата сплачується не пізніше 15 грудня поточного року.

10.11.2021 позивач надала орендарю копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2021 та копію витягу про реєстрацію свого права власності на вказану вище земельну ділянку для виплати орендної плати. Тоді ж отримала копію вказаного договору оренди та додаткової угоди №1 від 12.11.2019 про зміну умов договору, а саме, про зміну строку дії договору оренди земельної ділянки та терміну сплати орендної плати. Відповідно до даної додаткової угоди №1 орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня поточного року.

До 31.12.2021 та до дати звернення до суду орендну плату за 2021 рік позивачеві відповідачем не було виплачено, що, на її переконання, є істотним порушенням умов договору. Тому вона звернулася з позовом до суду та просить розірвати договір оренди землі № 226-X-Т-В від 10 жовтня 2008 року та додаткову угоду №1 від 12 листопада 2019 року, укладених між ОСОБА_2 та ПрАТ „Зернопродукт МХП, повернути належну їй земельну ділянку площею 2,3559 га, кадастровий номер :03:000:0036, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тульчинської міської (колишньої Холодівської сільської) ради.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснили, що орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки до 31.12.2022, згідно умов договору, відповідач позивачеві не виплатив, хоча вона надала всі документи про перехід права власності. Позивач неодноразово зверталася до відповідача в телефонному режимі з приводу отримання орендної плати. Однак дана орендна плата їй виплачена не була, тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав. Не отримавши у визначений строк орендну плату позивач була позбавлена коштів, на які розраховувала. Також зазначили, що в додатковій угоді від 12.11.2019 до договору оренди строк оренди збільшено до 25 років, тому є сумніви, що дана угода підписана ОСОБА_2 на такий значний строк. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. У відзиві на позов заперечила проти позовних вимог, вважає їх необгрунтованими, такими, що не відповідають дійсності. Зазначила, що протягом 2008-2020 років орендар вчасно та у повному обсязі виплачував орендодавцю орендну плату. Позивачем не доведено факту систематичної невиплати орендної плати за два та більше років, а навпаки, вказується лише факт невиплати оренди за один рік - 2021. Проте навіть ця обставина спростовується тим, що відповідачем проведено виплату орендної плати 11.02.2022 шляхом перерахування на карту позивача грошових коштів у сумі 12 034,75 грн. після отримання документів від неї про право власності на успадковану земельну ділянку Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2021, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-1960, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,3559 га, кадастровий номер :03:000:0036, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.7).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2021 право приватної власності на вказану вище земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 02.11.2021 (а.с.8).

також судом встановлено, що 10.10.2008 між ОСОБА_2 та ПрАТ „Зернопродукт МХПукладено договір оренди землі № 226-Х-Т-В, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в оренду ПрАТ „Зернопродукт МХП належну їй вказану вище земельну ділянку. Строк дії договору оренди землі - 15 років. Державну реєстрацію даного договору проведено 03.12.2012 за №05098. Відповідно до п.11 даного договору орендна плата сплачується не пізніше 15 грудня поточного року (а.с. 9,10).

Додатковою угодою від №1 від 12.11.2019 до Договору оренди землі від 10.10.2008, сторони змінили умови договору оренди, зокрема щодо строку дії договору оренди та терміну сплати орендної плати. Згідно п.8 даної додаткової угоди, договір укладено строком на 25 років. Договір діє до 09.10.2033 року. Відповідно до п.11 даної угоди №1, орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня поточного року (а.с.11,12).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 04.02.2022, вона звернулася до відповідача про надання їй довідки про невиплачену орендну плату в зв`язку з її невиплатою до 31.12.2021 (а.с 14). Як вбачається з поштового відправлення, дана заява отримана відповідачем 09.02.2022 (а.с.13).

Згідно копії платіжного доручення № від 11.02 2022, ПрАТ „Зернопродукт МХП перераховано ОСОБА_1 орендну плату в сумі 12034,75 грн. за оренду землі за 2021 (а.с. 51).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 січня 2016 року № 6-1998цс15 та № 6-1980цс15.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вбачається зі змісту ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

У пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Через системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої п. «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, який підтриманий Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 227/5452/18.

Положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 145/759/19.

Укладаючи договір оренди землі від 10.10.2008 та додаткову угоду від №1 від 12.11.2019 сторони на власний розсуд погодили його умови.

Відповідно до п. 31 додаткової угоди від №1 від 12.11.2019 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.11 даної додаткової угоди №1, орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня поточного року. Виплата орендної плати здійснюється шляхом безготівкового грошового переказу на поштову адресу або банківський рахунок орендодавця, вказані в його заяві.

Згідно п. 13 додаткової угоди від №1 від 12.11.2019 у разі невнесення орендної плати у строки визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від невплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 24 додакової угоди №1, орендодавець має право, зокрема вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як на підставу для розірвання договору оренди землі позивач послалася на те, що відповідач в обумовлений строк не сплачує в повному обсязі орендну плату, а саме за 2021 рік, чим істотно порушує умови договору.

Однак з такими доводами позивача суд не може погодитись в повній мірі.

Судом встановлено, що орендар ПрАТ „Зернопродукт МХП дійсно допустило невиконання свого зобов`язання за Додатковою угодою від №1 від 12.11.2019 до Договору оренди землі від 10.10.2008 та у строк до 31.12.2021 не виплатило орендодавцю ОСОБА_1 орендну плату за 2021 рік. Однак вказана орендна плата була перехована орендарем ПрАТ „Зернопродукт МХП 11.02.2022, згідно наданого ним платіжного доручення.

Отже, несплата орендної плати позивачу відповідачем, в зазначений в договорі оренди строк, має лише разовий, а не систематичний характер, що не свідчить про істотність порушення відповідачем умов договору оренди землі. При таких обставинах, наразі відсутня підстава для розірвання договору оренди землі № 226-X-Т-В від 10.10.2008, державна реєстрація договору 03.12.2012 за №05098, та додаткової угоди №1 до договору оренди землі №226 від 12 .11.2019, укладених між ОСОБА_2 та ПрАТ „Зернопродукт МХП та повернення земельної ділянки позивачу.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

За приписами, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

6Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись 90, 93, 141,ЗК України, ст. ст. 11, 15, 611, 626, 627, 628, 629, 631, 638, 640, 651 ЦК України, ст. ст. 1, 12, 13-15,21,24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265, 268, 273, 274-279, 354, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Землепродукт МХП" про розірвання договору оренди землі залишити без задоволення. Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко