П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 361/2724/16-ц

Номер провадження 22-ц/824/7157/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Сердинського В.С., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року, 04 листопада 2016 року судом видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 19 119 грн. 05 коп. та судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Разом з тим, вказані виконавчі листи були отримані стягувачем лише у 2021 році, після спливу строку на їх пред`явлення до виконання.

Заявник зазначає, що у період з 2016 року по 2021 рік у нього неодноразово змінювались представники, які були відповідальні за ведення судових справ в інтересах та від імені заявника. Таким чином, заявник вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання було пропущено з поважних причин.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року (а.с. 77-79) заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , задоволено; поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа по справі №361/2724/16-ц, виданого 04 листопада 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 19 119 грн. 05 коп., до виконання; поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа по справі № 361/2724/16-ц, виданого 04 листопада 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., до виконання.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 17 березня 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стягувач був обізнаний із наявністю заочного рішення суду від 09 вересня 2016 року про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, проте виконавчі листи за вищевказаним рішенням отримав лише 30 січня 2021 року, а ще через чотири місяці він звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Скаржник зазначає, що у адвокатському запиті до Броварського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представник стягувача зазначив, що 04 листопада 2016 року судом було видано два виконавчі листа, які були пред`явленні до виконання до зазначеного відділу. При цьому, зазначене твердження суперечить твердженню стягувача у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, про неотримання ним виконавчих листів. Крім того, причиною пропуску строку, як зазначає стягувач, є те, що в період з 2016 року до 2022 року у нього неодноразово змінювалися представники. При цьому, повноваження ОСОБА_5 на представництво інтересів стягувача, були дійсні з 2016 року по лютий 2019 рік. Крім того, й сам стягувач був обізнаний з наявністю підстав для отримання виконавчих листів та повинен був здійснювати належний контроль та цікавитися долею виконавчих документів. В свою чергу, відсутність належного контролю, неотримання виконавчих документів стягувачем в продовж 4 років та 4 місяців не може бути визнано поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Також, скаржник посилається на висновки Верховного Суду викладені в ухвалі від 25 березня 2019 року по справі № 1312/1579/12 та постановах від 14 вересня 2020 року у справі № 577/996/17 та від 28 лютого 2020 року у справі № 2-816/10 у яких, суд констатував пасивну позицію стягувача та відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2022 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, виходячи з положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. Крім того, стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 19 119 грн. 05 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.40-41).

27 жовтня 2016 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про видачу виконавчих листів на примусове виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року (а.с. 42).

На виконання заяви ОСОБА_3 02 лютого 2017 року судом було направлено два виконавчі листи на поштову адресу останнього (а.с. 44). Зазначений лист повернувся на адресу суду без вручення із зазначенням причини: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 45-46)

25 січня 2021 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про видачу виконавчих листів на примусове виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року (а.с. 47).

На виконання заяви ОСОБА_3 25 січня 2021 року судом було направлено два виконавчі листи на поштову адресу останнього (а.с. 49), які були отримані ним 30 січня 2021 року (а.с. 50).

Зі змісту адвокатського запиту ОСОБА_4 від 01 лютого 2021 року вбачається, що на виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року було видано два виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання до Броварського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 55).

Згідно листа Броварського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 лютого 2021 року № 6194, виконавчий лист № 361/2724-16-ц від 04 листопада 2016 року виданий Броварським міськрайонним судом Київської області до відділу не надходив і на виконанні не перебуває (а.с. 56).

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Згідно ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 6 ст. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У рішенні в справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 19 119 грн. 05 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Вказане рішення набрало законної сили 20 вересня 2016 року.

На виконання вищевказаного рішення, на адресу стягувача судом було направлено два виконавчих листи, строк пред`явлення яких до виконання становить до 20 вересня 2019 року, які стягувачем отримані не були. Таким чином, зазначене відправлення було повернуто до суду першої інстанції. В свою чергу, виконавчі листи стягувач отримав лише 30 січня 2021 року, тобто після закінчення строку пред`явлення їх до виконання.

У травні 2021 року стягувач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання, у зв`язку з тим, що у останнього неодноразово змінювалися представники.

З вказаного вбачається, що заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, так і не було виконано, при цьому, строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, сплив.

Таким чином, в даному випадку, поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, є необхідним для завершення судового провадження. При цьому, примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі.

Враховуючи зазначену стягувачем причину пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також те, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є необхідною дією для завершення виконання судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Посилання скаржника на обізнаність стягувача із наявністю заочного рішення суду від 09 вересня 2016 року, а також на те, що повноваження ОСОБА_5 на представництво інтересів стягувача, були дійсні з 2016 року по лютий 2019 рік, не спростовує висновки суду першої інстанції, виходячи з того, що судові рішення які набрали законної сили, є обов`язкові до виконання.

Посилання скаржника на те, що у адвокатському запиті представник стягувача зазначив, що 04 листопада 2016 року судом було видано два виконавчі листа, які були пред`явленні до виконання до зазначеного відділу, що суперечить твердженню стягувача у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, про неотримання ним виконавчих листів, не впливає на правильність оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції було перевірено зазначені відомості та вірно встановлено, що виконавчі листи на виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2016 року були видані стягувачу вперше 30 січня 2021 року.

Посилання скаржника на висновки викладені Верховним Судом в ухвалі суду від 25 березня 2019 року у справі № 1312/1579/12 є безпідставним, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Колегія ставиться критично до посилання скаржника на висновки викладені Верховним судом у постановах від 14 вересня 2020 року у справі № 577/996/17 та від 28 лютого 2020 року у справі № 2-816/10, оскільки підстави пропуску для пред`явлення виконавчого листа до виконання у вищевказаних справах та даній справі, є різними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Святошинського Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура