Справа № 573/2085/21
Номер провадження 2/573/74/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

05 липня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про повернення автомобіля у повному комплекті,

ВСТАНОВИВ:

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (місце знаходження: м. Суми, провул. 9 Травня, 2) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про повернення автомобіля у повному комплекті, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 повернути Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації у повному комплекті автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 .

У задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля у повному комплекті відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації 2 270 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів.

Суддя

Справа № 573/2085/21

Номер провадження 2/573/74/22

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

05 липня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про повернення автомобіля у повному комплекті,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

21 грудня 2021 представник позивача директор Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про повернення автомобіля у повному комплекті, який мотивований тим, що на підставі наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської ОДА, яке на даний час перейменовано в Департамент соціального захисту населення Сумської ОДА, ОСОБА_4 , 1926 року народження, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок Великої вітчизняної війни, надано автомобіль (для керування двома руками і однією ногою) марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 без права продажу, дарування, передачі. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я 31 грудня 2005 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про передачу права керування онуку ОСОБА_1 , якому 11 березня 2005 року видано технічний талон та роз`яснено порядок експлуатації та переоформлення зазначеного вище автомобіля. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На час смерті останній був зареєстрований один в с. Павлівки, проте фактично останні свої роки проживав в м. Харків разом із донькою ОСОБА_3 , яка стверджує про понесені витрати у зв`язку з ремонтом вказаного автомобіля, та у зв`язку з цим просила вирішити питання щодо передачі їй автомобіля. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що на момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований один, а відтак автомобіль не може бути переданий у власність члену його сім`ї у відповідності до п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, представник позивача просить зобов`язати відповідачів повернути у повному комплекті автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 та стягнути понесені судові витрати.

Процесуальні дії у справі.

17 січня 2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 29-30).

17 червня 2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чеботарьова О.П. надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку із безпідставністю заявлених вимог до ОСОБА_1 ( а.с. 67-68).

22 червня 2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чеботарьова О.П. про допит свідка ОСОБА_5 ( а.с. 83).

Позиції учасників справи та подані ними заяви (клопотання).

У судове засідання представник позивача - Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА не з`явився. в.о. директора департаменту Л. Мусіяка подала письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а. с. 38, 93 ).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чеботарьов О.П. у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог про повернення автомобіля до ОСОБА_1 просили відмовити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують те, що автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_1 , та те, що він є незаконним володільцем спірного автомобіля. Відповідач ОСОБА_1 додатково зазначив, що дійсно його діду - ОСОБА_4 , 1926 року народження, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок Великої вітчизняної війни, у 2004 році було безоплатно надано у користування автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, р.н. НОМЕР_1 . У 2005 році стан здоров`я діда погіршився, тому дід звернувся до управління соціального захисту із заявою про передачу права керування онуку ОСОБА_1 , оскільки він проживав разом із дідом в АДРЕСА_3 . Далі 11 березня 2005 року йому було видано тимчасовий реєстраційний талон зі строком дії до 15 лютого 2008 року. Вказаним автомобілем він міг користуватися за присутності діда у автомобілі. В кінці 2012 році його тітка ОСОБА_3 забрала діда до себе додому до м. Харкова на постійне проживання разом із автомобілем. У 2018 році дід помер у м. Харкові. Де подівся автомобіль після того, як його забрала відповідачка ОСОБА_3 йому не відомо. Вважає, що остання є належним відповідачем у справі, так як забирала вказаний автомобіль із с. Павлівка разом із ОСОБА_4 у 2012 році та не повернула його після смерті діда, що встановлено із її повідомлення до Департаменту соціального захисту населення у 2018 році.

Відповідач ОСОБА_3 , повідомлялася належним чином за місцем реєстрації про день, час та місце розгляду справи, поштове повідомлення повернулося повторно не вручене, оскільки адресат відсутній за зареєстрованим місцем проживання : АДРЕСА_2 (а. с. 34, 40). Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який показав, що померлий ОСОБА_4 був дядьком його дружини. Так, йому відомо що померлий разом із онуком ОСОБА_6 проживав у с. Павлівка у будинку діда, якому було надано у користування автомобіль «Таврія» світлого кольору як інваліду війни. Вказаним автомобілем користувався ОСОБА_7 , який возив діда. У 2012 році із м. Харкова приїхала дочка ОСОБА_4 ОСОБА_8 , яка забрала батька до себе і автомобіль також забрала. ОСОБА_9 йому відомо, що ОСОБА_4 помер у м.Харків, до с. Павлівка не повертався. Що потім було із автомобілем йому не відомо.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Чеботарьова О.П., свідка ОСОБА_5 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення, правонаступником якого є Департамент соціального захисту населення № 11 від 12 лютого 2004, ОСОБА_4 , 1926 року народження, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок Великої вітчизняної війни, надано автомобіль (для керування двома руками і однією ногою) марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 , без права продажу, дарування, передачі (а. с. 3-10).

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_4 звернувся із заявою про передачу права керування онуку ОСОБА_1 , якому видано тимчасовий реєстраційний талон на право керування автомобілем терміном на три роки, роз`яснено порядок його експлуатації та переоформлення (а. с. 11-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 17).

16 липня 2018 відповідач ОСОБА_3 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА та Управління соціального захисту населення Білопільської РДА із заявою про вирішення питання щодо безоплатної передачі їй автомобіля марки «Таврія», ЗАЗ-110270, оскільки вона на момент смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 проживала протягом останніх 7 років разом з ним в м. Харків, та повідомляє про понесені витрати у зв`язку з ремонтом вказаного автомобіля (а. с. 19, зворотній бік).

Із відповіді на вказане звернення, 24 липня 2018 року Департамент соціального захисту населення Сумської ОДА повідомив ОСОБА_3 про те, що підстави для надання дозволу на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ 11027 у власність ОСОБА_3 відсутні, оскільки відповідно до положень п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, автомобіль може бути переданий у власність члену сім`ї, який на час смерті такої особи був зареєстрований з ним (а. с. 18-19).

Згідно із інформацією РСЦ ГСЦ ВМС в Сумській області за обліковими даними на даний час за ОСОБА_4 , 1926 р.н. зареєстрований автомобіль марки ЗАЗ 11027, 2003 року випуску. На зазначений транспортний засіб було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню на ім`я ОСОБА_1 зі строком дії із 11.03.2005 по 15.02.2008 року (а. с. 21, 73).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями передбачено Законами України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про реабілітації осіб з інвалідністю в Україні», у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення осіб з інвалідністю автомобільним транспортом регулювався в Україні до 2006 року Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Україні від 08.09.1997 № 999 та Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (із змінами) після набрання їм чинності 09.08.2006.

За змістом пункту 1 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою КМУ 19.07.2006 № 999 (далі Порядок № 999), інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його структурному підрозділу соціального захисту населення чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

Як вбачається із абз. 1, 2, 9, 11, 16 з п. 16 зазначеного Порядку інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням структурного підрозділу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції.

Згідно зі ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Зі змісту ч. 1 ст. 397 ЦК України вбачається, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року в справі №369/6892/15-ц зроблено висновок, відповідно до якого враховуючи віндикацією визнається передбачений законом речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення можливості власнику здійснювати увесь комплекс правомочностей. Таким чином, метою віндикаційного позову є повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) від володіючого невласника.

Висновки суду.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, поданих доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_1 зазначив, що у 2012 році його тітка ОСОБА_3 забрала свого батька ОСОБА_4 до м. Харкова разом із автомобілем марки «Таврія», ЗАЗ-110270, р.н. НОМЕР_1 . З того часу ані діда ОСОБА_4 , ані автомобіля він не бачив. Таким чином, починаючи із 2012 року він не здійснював керування спірним автомобілем та не володів ним.

Покази ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтвердив допитаний свідок ОСОБА_5 , який також зазначив, що приблизно у 2012 році дочка ОСОБА_8 вивезла свого батька ОСОБА_4 на проживання до м. Харкова, де останній і помер. Автомобіль марки «Таврія» на якому ОСОБА_7 возив діда, дочка ОСОБА_8 також забрала до м. Харкова, де зараз вказаний автомобіль йому не відомо.

Крім того, зі звернення ОСОБА_3 у липні 2018 року до Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА та Управління соціального захисту населення Білопільської РДА із заявою про вирішення питання щодо безоплатної передачі їй автомобіля марки «Таврія», ЗАЗ-110270, вбачається, що протягом останніх 7 років до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 дійсно проживав у неї за адресою: АДРЕСА_2 , місце реєстрації не змінював. Також остання повідомляє позивача про понесені витрати у зв`язку з ремонтом та користуванням вказаного автомобіля нею, які вона займала у сина ( а. с. 19, зворотній бік).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що спірний автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, р.н. НОМЕР_1 , який був виданий ОСОБА_4 , як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок Великої вітчизняної війни у 2004 році, після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 залишився у володінні та користуванні його дочки відповідача ОСОБА_11 , яка мешкає у АДРЕСА_2 .

Відтак, в даному випадку володілець майна - автомобіля марки «Таврія», ЗАЗ-110270, р.н. НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_3 зобов`язана повернути автомобіль до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації.

Аналізуючи викладене вище, оцінивши докази надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог заявлених до відповідача ОСОБА_3 та зобов`язання її повернути Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації у повному комплекті автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 .

Що стосується позовних вимог заявлених до ОСОБА_1 , то вони задоволенню не підлягають, оскільки суду не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, р.н. НОМЕР_1 знаходиться в останнього.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовій збір в сумі 2 270 грн. (а. с. 22).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 397, 399, 400 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (місце знаходження: м. Суми, провул. 9 Травня, 2) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про повернення автомобіля у повному комплекті, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 повернути Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації у повному комплекті автомобіль марки «Таврія», ЗАЗ-110270, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, кузов № НОМЕР_2 .

У задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля у повному комплекті відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації 2 270 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2022 року.

Суддя