ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

05 липня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку, -
15.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку, посилаючись на те що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані з 18.07.2007 року відповідачі, але за даною адресою не проживають з моменту реєстрації. Витрат по утриманню будинку не здійснюють. Будь-якої домовленості про збереження за ними житлової площі за період їх не проживання не існує.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач по справі, є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Київської обласної ради «Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 07.07.2009 року.
Згідно будинкової книги, в даному будинку, з 18.07.2007 року зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки виданої ВК Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області № 16-03/433 від 23.09.2021 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно зареєстровані, але не проживають в АДРЕСА_1 з 2007 року.
Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.09.2021 року, комісією в складі старости та сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в присутності власника будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 обстежено будинок з метою виявлення осіб, які в ньому проживають та виявлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не проживають з 2007 року за місцем реєстрації, їх особистих речей у будинку немає.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно пояснень позивача, відповідачі по справі, за адресою реєстрації не проживають. Всі витрати, пов`язані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків здійснюються тільки нею.
Також, факт не проживання відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
В той же час, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,12,81,89,141,265,268,280-284 ЦПК України, на підставі ст. 15,16,29,316,317,319,321,391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку задовольнити.
Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей