РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/726/22

04 серпня 2022 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П.В.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 22 лютого 2020 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №16, а також просить стягнуть судові витрати з відповідача.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Артерчук Л.В. не з`явилися, від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2020 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

Від подружнього життя сторони мають сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 .

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, мають різні погляди на сімейне життя, постійно виникають різного роду конфлікти та непорозуміння, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачкою сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією від 10.05.2022 №.

Таким чином, позивачці з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 496,20 грн., а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,2 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, інтереси позивачки ОСОБА_1 представляла адвокат Артерчук Л.В., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 21.03.2022.

Відповідно до розрахунку суми витрат за надану правову допомогу ОСОБА_1 згідно договору про надання правової допомоги від 21.02.2022 та квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 21.03.2022, вбачається, що витрати на правову допомогу становлять 4000 грн.

Таким чином, позивачем підтверджено факт наданих йому правничих послуг.

Однак, відповідно до ч.3 ст. 30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такого висновку дійшов Верховний суд в постановах від 24.10.19 року по справі №905/1795/18 та №922/2685/19 від 08.04.2020 року.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного суду України у справі №178/1522/18 від 01.09.2021 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 2000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількісті судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст. 81, 133, 137, 141, 258, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 лютого 2020 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №16 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., сплачений згідно квитанції від 10.05.2022 № при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 виданий Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, 17.12.2013.

Текст рішення складено 05 серпня 2022 року.

СуддяП. В. Олійник