Справа № 606/797/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради про визнання права власності за спадкоємцем,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що ОСОБА_2 належав житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем усього майна після смерті чоловіка ОСОБА_2 по закону. Прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, не можливо оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушена звертатися до суду, щоб визнати право власності на спадщину.

Позивач в підготовче судове засідання до суду не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося .

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Як вбачається із довідки виданої Золотниківською сільською радою №6 від 12.01.2022 року, станом на 15.04.1991 року житловий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був - ОСОБА_3 , та членами двору були дружина- ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтеверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.05.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.12.2020 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.05.1969 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько вказаний ОСОБА_3 , в графі мати- ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину у встановленому законом порядку на належні батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , однак не оформив спадкові права.

16.07.1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 16.07.1993 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 видане виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від25.08.2021 року, актовий запис № 105).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. №171/02-31 від 19.05.2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за закном у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. №171/02-31 від 19.05.2022 року, згідно ст. 1261 ЦК України крім ОСОБА_1 інші спадкоємці за законом -діти померлого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , подали заяву про відмову від спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі,встановивши, що позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за законом, а тому слід визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка за законом право власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами.

Керуючись ст. ст.15,16, 328, 392, 1216 -1218, 1222, 1261, 1296 ЦК України Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради про визнання права власності за спадкоємцем - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строу подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка