Справа № 0907/2530/2012
Провадження № 6/344/109/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Ковалюк І.П.,

секретаря с/з: Ярової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника Львівського національного університету імені Івана Франка про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання по цивільній справі № 0907/2530/12 за позовом Львівського національного університету ім. Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2022 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява представника Львівського національного університету імені Івана Франка про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення по цивільній справі № 0907/2530/2012 за позовом Львівського національного університету ім. Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 15.11.2012 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення по справі №0907/2530/2012 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за навчання в розмірі 34 852 грн. 30 коп. та 18 417,57 грн пені. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Після цього Університет звернувся до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, із заявою № 3754-юр від 18.08.2015 року про відкриття провадження, надіславши також виконавчий лист від 13.11.2013 року. Проте, відповіді на цю заяву на адресу Університету не надходило або ж документи були втрачені. На адресу Університету надходило повідомлення від 03.09.2020 року № 62928462 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбачених п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме до виконання пред`явлено копію виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа був надісланий разом з заявою про відкриття провадження від 18.08.2015 року і в документах Університету його немає, відтак відкриття виконавчого провадження з примусового виконання є неможливим. В Автоматизованій системі виконавчого провадження є відомості, що у відкритті виконавчого провадження № 62928462 відмовлено. Проте, вищезгадане повідомлення надійшло у відповідь на заяву про примусове виконання рішення від 26.08.2020 року №2219-юр. а відповіді на заяву про відкриття провадження № 3754-юр від 18.08.2015 року Університет не має. Університет звернувся із заявою №211-Юр від 27.01.2022 року до відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про надання інформації про стан виконавчого провадження . Листом № 48529489 від 23.02.2022 року відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомив, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 48529489 з примусового виконання виконаного листа № 0907/2530/2012, виданого Івано-Франківським міським судом. 29.05.2015 року старшим державним виконавцем Саюком Т.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Виконавчий лист вважають втрачений при поштовій пересилці.

Сторони виконавчого провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Представником заявника у заяві просив розгляд здійснювати без його участі. .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи подані на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, установив таке.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2012 у цивільній справі № 0907/2530/2012 позовні вимоги Львівського національного університету ім. Івана Франка до до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, задоволені. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка заборгованість в сумі 34 852 грн.30 коп. та пеню в розмірі 18 417 грн. 57 коп., а також судові витрати в розмірі 532,70 грн..

На підставі вищезазначеного рішення 14.11.2013 було видано виконавчий лист.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2015 року задоволено заяву представника Львівського національного університету ім. Івана Франка про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та 28.07.2015 року видано виконавчий лист.

Як вбачається із відповіді заступника начальника ВДВС у місті Івано-Франківську ПЗМУМЮ (м.Івано-Франківськ) № 48529489 від 23.02.2022 року, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 48529489 з примусового виконання виконавчого листа № 0907/2530/2012 виданого 13.11.2013 р. Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету ім. Івана Франка 53802,57 грн. боргу. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП - спецрозділ виконавчий документ надійшов на виконання 21.08.2015 р. 29.09.2015 р старшим державним виконавцем Саюком Т.В., керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Розділом XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями передбачено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У зв`язку з вище наведеним, надати для ознайомлення копії матеріалів виконавчого провадження за 2015 р. не є можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені.

Оригінал виконавчого листа у стягувача відсутній, відтак його втрата відбулася при пересилці від органів ДВС до стягувача у зв`язку з чим, було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник вважає,що оригінал виконавчого листа втрачено, оскільки він відсутній як у стягувача, так і в органах виконавчої служби, а такі обставини є поважними для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, тому однією із вимог про яку просить у своїй заяві є поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що вищевказаний виконавчий лист був втрачений і дана обставина перешкоджає подальшому примусовому виконанню рішення суду на підставі якого він був виданий.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Разом з тим, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в цивільній справі № 0907/2530/2012 станом на даний час залишається невиконаним.

Статтею 124 Конституції України імперативно визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції (рішення від 28.07.1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19.03.1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст.433ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Львівський національний університет ім. Івана Франка не отримав оригіналу виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 після повернення виконавчого документа стягувачу, місцезнаходження його оригіналу невідомо та у заявника відсутня можливість її встановити, що є підставою для видачі його дубліката та поновлення строку на його пред`явлення.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статтях 77-80 ЦПК України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 76-80, 258, 261, 354, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Львівського національного університету імені Івана Франка про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання по цивільній справі № 0907/2530/12 за позовом Львівського національного університету ім. Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 0907/2530/12 за позовом Львівського національного університету ім. Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Поновити Львівському національному університету ім. Івана Франка строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 0907/2530/12 за позовом Львівського національного університету ім. Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 червня 2022 року.

Суддя Іванна КОВАЛЮК