Суддя Попова В. О.
Справа № 644/5763/20
Провадження № 2/644/931/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 р. Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Попової В.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна ,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна.

Відповідно до позовних вимог, позивач просив суд: «Скасувати арешт та заборону на відчуження а з усього рухомого та нерухомого майна (коштів), яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою від 21.10.2002 року та постановою від 29.09.2015 року Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ...»

05.08.2020 року Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ВДВС Орджонкідзевського районного управління юстиції (Міжрегіональний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)на адресу позивача направило письмову відповідь від 23.07.2020 року за вих. № 97099, зі змісту якої вбачається, що у ВДВС Орджонкідзевського районного управління юстиції (Міжрегіональний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)перебувало виконавче провадження №48420659 з примусового виконання виконачого листа №644/6296/14-ц від 03.07.2015 року виданої Орджонікідзевським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПраватБанк боргу в розмірі 16 102, 05 грн . 26.04.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання. .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, особа, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21), від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20 (провадження № 61-19066св20).

У постанові від 19 січня 2022 року у справі №577/4541/20 (провадження № 61-8240св21) за результатами розгляду схожих правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки провадження у справі було відкрито, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна підлягає закриттю.

В порядку ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу його право на звернення до суду на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись, ст. 255, 260, 261, Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті и Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали складено 11.02.2022. Повний текст ухвали складений 16.02.2022.

Суддя Попова В.О.