КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року

справа № 369/6081/20

провадження № 22-ц/824/2951/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Святопетрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області

треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД», Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області - Кулинич Анни Вікторівни на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Дубас Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД», Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсним рішення про затвердження генерального плану населеного пункту,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за кадастровим номером 02:010:5441, що належить їй на праві власності, шляхом визнання недійсним та скасування рішення Святопетрівської сільської ради, яким затверджено проект «Генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Петрівське (на даний час с. Святопетрівське)» у частині затвердження Генерального плану території земельної ділянки за кадастровим номером :02:010:5441, що належить їй на праві власності.

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:010:5441, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,658 га, що зареєстрована 16.07.2018 р. Відділом у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

11.10.2019 р. позивачу стало відомо, що на місці її земельної ділянки запроектовано загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів на 990 учнів, що відповідає номеру 11 на умовних позначеннях Генерального плану.

Позивач вважає, що рішенням Петрівської сільської ради № 3520 від 18.08.2015 року. яким затверджено проект Генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Петрівське (на даний час с. Святопетрівське) було порушено її право власності на належну їй земельну ділянку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, третя особа: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД», Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсним рішення про затвердження генерального плану населеного пункту - задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за кадастровим номером 02:010:5441, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом визнання недійсним та скасування рішення Святопетрівської сільської ради, яким затверджено проект Генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Святопетрівське у частині затвердження генерального плану території земельної ділянки за кадастровим номером :02:010:5441, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого права. Зазначає, що оспорюване рішення, яким затверджено генеральний план села Петрівське (на даний час Святопетрівське) прийнято з дотриманням вимог законодавства. Затвердження генерального плану населеного пункту не впливає на права особи на вільне володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які перебувають на праві приватної власності, а лише визначає довгострокову стратегію планування та забудови території населеного пункту. Вважає хибним висновок суду про порушення сільською радою права позивача у зв`язку із затвердженням генерального плану, відповідно до якого на земельній ділянці, належній позивачу, заплановано загальноосвітню школу.

Судом першої інстанції не враховано той факт, що позивачем набуто земельну ділянку вже після проведення громадських слухань та затвердження оспорюваного рішення.

Також апелянт зазначає про те, що законодавчо передбачена можливість внесення змін до генерального плану населеного пункту, та позивач має право звернутись із відповідною заявою до Святопетрівської сільської ради щодо порушеного його права чи інтересу прийнятим рішенням.

Крім того, сільською радою не приймалось рішення, яким затверджено проект «генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Петрівське».

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідачем прийнято рішення про затвердження містобудівної документації - Генерального плану поєднаного з детальними планами територій окремих частин села Петрівське Києво-Святошинського району Київської області відносно земельної ділянки позивача, яка не входить в межі села Петрівське. Позивач зазначає про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, процедури громадських слухань. Вказує, що з розміщеного в газеті «Новий день» повідомлення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації не відповідає вимогам п. 5 Порядку проведення громадських слухань та є неналежним повідомленням.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача були відсутні будь-які законні підстави щодо планування розміщення на земельній ділянці позивача, призначеної для ведення особистого селянського господарства, об`єкта соціальної інфраструктури - ЗОШ І-ІІІ ступенів на 990 учнів, тобто спірне рішення в цій частині є протиправним та таким, що порушує права позивача як власника цієї земельної ділянки.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:010:5441, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,658 га, що підтверджується договором про поділ земельної ділянки від 19.06.2018 р., зареєстрований в реєстрі за № 3294, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від16.07.2018 р. № НВ-018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2018 р. № 136951328.

Рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.08.2015 р. № 3520 затверджено містобудівну документацію «Генеральний план поєднаний з детальними планами території окремих частин села Петрівське Києво-Святошинського району Київської області», розроблену ДП «УКРНДППЦИВІЛЬБУД» м. Києва у 2015 році, з розрахунковим періодом до 2035 року.

Згідно з публікацією в газеті «Новий день» від 22.08.2015 р. № 33 було опубліковано рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.08.2015 р. № 3520 «Про затвердження «Генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Петрівське».

Відповідно до викопіювання з генерального плану с. Святопетрівське на земельній ділянці з кадастровим номером 02:010:5441 заплановано проект школи на 990 учнів.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час прийняття спірного рішення) генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частиною 10 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час прийняття спірного рішення) передбачено, що генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Звертаючись до суду із позовом позивач посилалась на те, що відповідачем порушено її право володіння та користування земельною ділянкою.

Разом із тим, затвердження генерального плану не впливає на право особи на вільне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває на праві приватної власності у позивача, а лише визначає довгострокову стратегію планування та забудови території населеного пункту.

Позивачем не доведено наявність порушеного у неї права з боку відповідача у зв`язку із прийняттям відповідного рішення та затвердженням генерального плану с. Святопетрівське.

Крім того, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:010:5441, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виникло у 2018 році, тобто вже після затвердження оспорюваного рішення сільської ради, яке прийнято у 2015 році.

Частинами 13, 14 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на час ухвалення постанови) встановлено, що зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися за результатами містобудівного моніторингу не частіше одного разу на рік. Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Позивач, вважаючи, що її права чи інтереси порушені у зв`язку із прийняттям рішення про затвердження генерального плану, не позбавлена можливості звернутись із відповідною заявою до Святопетрівської сільської ради.

Відповідних звернень позивачем здійснено не було.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Святопетрівської сільської ради, яким затверджено проект «Генерального плану поєднаного з детальними планами території окремих частин села Петрівське» у частині затвердження Генерального плану території земельної ділянки за кадастровим номером :02:010:5441, не вплине на право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою, яка належить їй на праві приватної власності.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Отже, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області - Кулинич Анни Вікторівни задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2021 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД», Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсним рішення про затвердження генерального плану населеного пункту відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області судовий збір у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді