ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/807/10/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«15» лютого 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Гончар М.С.,
Маловічко С.В.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів,
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів та просив стягнути з відповідача на його користь 605 796,75 грн. боргу спадкодавця, вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи до Запорізького апеляційного суду надійшов акт отримання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництва від 25 лютого 2018 року по справі №335/15528/17 від 30 листопада 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2019 року у цій справі скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 605 796 гривень 75 копійок.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, посилаючись на неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, копії договору про надання правничої допомоги, доказів сплати витрат, детального опису робіт (наданих послуг) та здійснених адвокатом витрат часу по кожному з видів робіт, акт отримання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництва від 25 лютого 2018 року є недопустимим доказом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині судового збору колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції з позовом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 6057,97 грн., при зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 9087 грн., при зверненні до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 12116 грн. (т. 1 а.с.1, т. 3 а.с. 30, т. 3 а.с.114).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України ОСОБА_1 має право на компенсацію відповідачем ОСОБА_2 суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги в повному обсязі в розмірі 29260,97 грн. (6057,97 грн. + 9087 грн. + 12116 грн. = 27260,97 грн.).

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тож, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Трачук Н.І. на підставі договору про надання правничої допомоги та представництво від 25 травня 2018 року (т. 1 а.с.208).

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 3.1 договору про надання правничої допомоги та представництво від 25 травня 2018 року вартість послуг виконавця визначається за домовленістю сторін та складає: 1 година роботи адвоката на складання документів, участі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи 600 грн.

Під час повторного розгляду справи Запорізьким апеляційним судом представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 було надано

Акт приймання виконаних робіт від 30 листопада 2021 року за договором про надання правничої допомоги та представництво представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 було надано лише при повторному апеляційному розгляді справи, згідно з яким виконавець витратила станом на 30 листопада 2021 року за період розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій наступну кількість часу:

- на ознайомлення з матеріалами цивільної справи 5 год. х 600 грн. = 3000 грн.;

- участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 3 год. х 600 грн. = 1800 грн.;

- підготовка клопотання про забезпечення позову 1 год. х 600 грн. = 600 грн.;

- підготовка апеляційної скарги 5 год. х 600 грн. = 3000 грн.;

- участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції 1 год. х 600 грн. = 600 грн.;

- підготовка касаційної скарги 4 год. х 600 грн. = 2400 грн.;

- участь у судових засіданнях при повторному розгляді у суді апеляційної інстанції 1 год. х 600 грн. = 600 грн.

До суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції при первісному розгляді апеляційної скарги, суду касаційної інстанції докази на підтвердження надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру не надавались.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вигляді участі у судових засіданнях у суді першої інстанції та апеляційної інстанції при первісному розгляді справи, підготовки клопотання про забезпечення позову, апеляційної скарги, касаційної скарги, у зв`язку з порушенням порядку їх подання в цій частині.

Стосовно витрат, понесених у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи тривалістю 5 год., колегія суддів звертає увагу, що адвокат Трачук Н.І. ознайомлювалась з матеріалами справи в суді першої інстанції (т. 2, а.с. 109), в суді апеляційної інстанції при первісному розгляді апеляційної скарги (т. 3, а.с. 85), в суді апеляційної інстанції при повторному розгляді апеляційної скарги (т. 3, а.с. 167), а тому зазначення загальної тривалості без визначення конкретної вартості окремої послуги та без зазначення в суді якої інстанції кожна окрема послуга надавалась, робить неможливим розмежування таких витрат та відокремлення витрат саме в суді апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Вирішуючи питання про стягнення витрат у вигляді участі представника у судових засіданнях при повторному розгляді у суді апеляційної інстанції тривалістю 1 год., колегія суддів виходить з того, що в цій частині дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо часу подання доказів, а тому наявні підстави для стягнення зазначених витрат.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 600,00 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявила вимоги про стягнення витрат, понесених у зв`язку з замовленням оцінки спадкового майна відповідача (квартири, садового будинку, двох земельних ділянок), здійсненої до подачі позову.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що вказані витрати не є судовими витратами в розумінні ст. 133 ЦПК України, при поданні позову позовні вимоги про стягнення витрат, понесених у зв`язку з замовленням оцінки спадкового майна відповідача, не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 139, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 27260 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят) гривень 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок.

В стягненні іншої частини витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: М.С. Гончар

С.В. Маловічко