Справа № 212/766/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді: Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання: Кушнарьової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -
26.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, В обґрунтування позову зазначила, що 11.01.2014 року між нею та ТОВАРСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» (надалі ТОВ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС») було укладено кредитний договір №1-20-3403, відповідно до якого їй було надано кошти в розмірі 3000 гривень строком на 15 календарних днів, на умовах повернення отриманих коштів на 2% за кожний день користування отриманими грошовими коштами. Позивач вважає, що при укладенні кредитного договору порушені її права як споживача, а також на порушення відповідачем норм ЗУ «Про захист персональних даних», та просить суд визнати договір недійсним.
Ухвалою суду від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалами від 02 березня 2022 року, 30 травня 2022 року розгляд справи відкладено, в зв`язку з неявкою відповідача.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не прибув, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними доказами, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211, 223 ЦПК України за наявними в ній доказами, наданими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №1-20-3403, за умовами якого позивач надає останній грошові кошти у кредит, загальний розмір яких складає 3000 грн., строком на 15 днів, до 26.01.2014, зі сплатою процентів за користування кредитом 2% за кожний день користування Кредитом (730%/732% річних), починаючи з дати видачі Кредиту і закінчується датою повернення кредиту включно, що складає 900,00 грн.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

При цьому ст. 46 ЦПК України встановлено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особі, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Позивач людина або юридична особа, учасник судового процесу, який пред`являє через суд до відповідача позов по спорах, що виникають з цивільних, господарських, адміністративних, сімейних, трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Встановлені судом обставини вказують про те, що 11.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» та позивачем ОСОБА_1 не укладався договір кредиту №1-20-3403, та вона не є стороною спірного договору.

Позивачем не надано жодного доказу, з приводу порушення її права, як сторони договору чи споживача послуг при його укладанні чи виконанні.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не доведено яке її право порушено та в чому воно полягає, а тому наявні підстави для відмови у позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВАРСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, відмовити в повному обсягу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 06.07.2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» код ЄДРПОУ 300528, адреса: вул.Хрещатик, буд.16, м.Київ, 01001.

Суддя: Н. М. Ваврушак