Єдиний унікальний номер 725/8206/21
Номер провадження 2/725/1780/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Шевчук Д.В.

за участю:

представника позивача адвоката Бошелюк Ю.М.,

представника відповідача адвоката Бабічука Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького Олега Олександровича про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

У позові посилалась на те, що під час перебування її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбі, її батько успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 .

В подальшому батьки здійснили добудову житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим після завершення будівельних робіт вони у рівних частках стали співвласниками вказаного нерухомого майна, однак право власності на реконструйоване майно у встановленому законом порядку не зареєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її матір ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку у будинку АДРЕСА_1 .

В установлений законом строк, вона, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Втім, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно (будинок АДРЕСА_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 . Після смерті батька спадкоємцем майна за заповітом є її брат - відповідач ОСОБА_2 .

Для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, відповідач надав нотаріусу свідоцтво про право власності батька на будинок АДРЕСА_1 від 21.02.1989. Проте жодних документів після перебудови батьками вказаного майна, ним не надано.

У зв`язку із цим, 20.07.2020 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на все спірне нерухоме майно (будинок АДРЕСА_1 ) з неіснуючими технічними характеристиками, а саме: житловий будинок літ.А, саманний, житловою площею 23,70кв.м., сарай літ.Б, вбиральня літ.В, гараж літ.Г, погріб літ.ПГ, криниця літ.К., огорожа №1.

Однак станом на час видачі відповідачу свідоцтва про право власності та реєстрацію за ним право власності, об`єкта нерухомого майна з такими технічними характеристиками не існувало.

Так, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №15086 від 05.11.2015, під час дослідження будинку АДРЕСА_1 встановлено наявність сучасного типу фундаменту, що не подібні тим, які влаштовувались до 1946р., жодного підтвердження наявності саманних стін і наявність в стінах штучного керамічного каменю.

Крім того, рішенням суду у справі №725/43/15-ц встановлено, що саманний будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 23,7 кв.м. на день обстеження не існував.

Проте приватний нотаріус Балацький О.О. не перевірив технічні характеристики спадкового майна, не оглянув технічний паспорт, що призвело до неправомірної видачі відповідачу свідоцтва про право власності.

Оскільки реєстрація права власності на будинок АДРЕСА_1 виключно за відповідачем порушує її право на спадкування на спадкове майно після смерті матері, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 864, виданий 20.07.2020 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О.; скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

04 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бабічук Д.Д. подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.35-41).

Посилався на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає незаконними та необґрунтованими, оскільки нею невірно обрано спосіб захисту порушених, на її думку, прав на спадкове майно.

Натомість, його довіритель ОСОБА_3 вчинив комплекс послідовних юридично значимих дій з оформлення відповідного речового права, що свідчать про завершення юридичного складу набуття повноважень власника нерухомого майна у відповідності до чинного на той час законодавства України.

За таких обставин, просив у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Бошелюк Ю.М. підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила їх задовольнити. Додала, що її довірителька не має можливості скористатись своїм правом на спадщину після смерті матері, адже покійний батько та тепер брат незаконно, на її думку, зареєстрували право власності на будинок по АДРЕСА_1 , якого фактично вже не існує в тих межах, який як був. Вказаний будинок був повністю перебудований, фактично створений новий. Ці обставини неодноразово встановлювалися судовими рішеннями у попередніх спорах. Просила врахувати обставини, викладені у позові та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бабічук Д.Д. просив у задоволенні позову відмовити з підстав, що були викладені ним у відзиві. Вважає, що дії нотаріуса під час реєстрації права власності на спадкове майно повністю відповідали вимогам закону, адже його довіритель надав заповіт покійного батька та всі необхідні документи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що батьки позивачки та відповідача ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.1983 батько позивачки - ОСОБА_3 успадкував житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 21 лютого 1989 року №43/3 дозволено ремонт житлового будинку АДРЕСА_1 з добудовою трьох жилих кімнат, коридору, комори, кухні.

Після завершення будівельних робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 в рівних частинах.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина.

Позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько сторін ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина.

Наведені вище обставини встановлені постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.06.2021 у справі №725/7179/19 (а.с.11-15).

За життя ОСОБА_3 складено заповіт на користь сина (відповідача ОСОБА_2 ), який був посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. 09.12.2013.

05 грудня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

У свою чергу відповідач ОСОБА_2 також звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька, у результаті чого зареєстрував за собою право власності на спадщину за заповітом після смерті батька, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.21).

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що реєстрація за відповідачем права власності на будинок, якого фактично не існувало, адже він був повністю перебудований покійними батьками, порушує її право на спадщину.

Разом з тим, суд не може погодитись із такими доводами ОСОБА_1 , виходячи з наступного:

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Положеннями статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19).

Як вже було встановлено судом вище, покійний батько сторін ОСОБА_3 набув права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 з належними до нього будівлями та спорудами у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 травня 1983 року (а.с.42-43,45).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.06.2021 року у справі №725/7179/19 встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_4 та має право на частину спадкового майна після померлої матері, зокрема й будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11-15)

Як вбачається з досліджених письмових доказів, спірне будинковолодіння за життя батьків сторін було перебудоване на підставі рішення Чернівецької міської ради від 21 лютого 1989 року, будинок значиться 1991 року забудови.

В той же час, перебудований будинок по АДРЕСА_1 , за життя батьків сторін, так і не був прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.05.2016, яким за ним було визнано право власності на житловий будинок з прибудовою, загальною площею 123,70 кв.м., скасоване (а.с.69-78).

Таким чином, на думку суду, позивачці, як спадкоємцю, перейшли права та обов`язки щодо права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво; право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2014 вбачається, що на момент відкриття спадщини після смерті батька сторін, ОСОБА_3 був власником житлового будинку (житловою площею 23,70 м.кв) по АДРЕСА_1 та саме цей будинок у подальшому перейшов по спадщині до відповідача ОСОБА_2 (а.с.21,45).

Однак у своїх позовних вимогах, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що реєстрація права власності на спірний будинок відбулася незаконно, так як будинку фактично на момент реєстрації права власності не існувало, фактично оспорює право власності відповідача ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 лише щодо його реєстрації, що є похідним правом. Проте право власності та відповідну його реєстрацію за покійним батьком ОСОБА_3 на спірне майно позивачкою не оспорюється.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, у зв`язку із чим, у задоволенні позову з наведених у ньому підстав, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.331,328,1216,1218,1261 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич