Єдиний унікальний номер: 378/94/22
Провадження № 2/378/51/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що виконавчим написом № 23731, вчиненим 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 187350-КС-002 в загальній сумі 159018 грн. 22 коп.. Приватний виконавець відкрив виконавче провадження та наклав арешт на майно та кошти боржника, що позбавило його можливості отримувати заробітну плату. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис, вчинений із порушеннями законодавства України, прав та законних інтересів Позивача внаслідок чого повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23731, вчинений 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № 187350-КС-002 в загальній сумі 159018 грн. 22 коп., а також стягнути сплачені ним судові витрати.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 17 лютого 2022 року (а.с. 58-59) заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 23731, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 23 грудня 2021 року, щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № 187350-КС-002, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес позика» в розмірі 159018 гривень 22 копійок, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. (виконавче провадження № 68566951), до набрання законної сили судовим рішенням у справі ЄУН 378/94/22.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 17 лютого 2022 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального провадження, витребувано докази у вищевказаних відповідачів та третьої особи, призначено підготовче судове засідання (а.с. 64-65).

Ухвалою суду від 15.03.2022 продовжено строк підготовчого судового засідання на 30 днів (а. с. 71).

Ухвалою суду від 07.06.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду (а. с. 110).

В судове засідання позивач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 122), 07.07.2022 надіслав до суду електронний лист, в якому зазначив, що з`явитись до суду не може, оскільки перебуває в ЗСУ (а.с. 117), клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник відповідача ТОВ «Бізнес позика» не прибув, про час і місце розгляду справи ТОВ «Бізнес позика» повідомлене належним чином (а.с. 70, 121), про причини неявки представника суд не повідомили, відзиву на позов до суду не направили, оригінали документів, які містяться у кредитній справі ОСОБА_1 , витребувані ухвалою судді від 17 лютого 2022 року до суду не подали.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не прибув, про час і місце розгляду справи, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином (а.с. 118, 119), про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не направив, належним чином завірені копії виконавчого напису №23731 від 23.12.2021 року та нотаріальної справи щодо вчинення 23 грудня 2021 року виконавчого напису № 23731, витребувані ухвалою судді від 17 лютого 2022 року до суду не подав.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин О.С. в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена належним чином (а.с. 123), про причини неявки суд не повідомила, засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 68566951 з примусового виконання виконавчого напису №23731 від 23 грудня 2021 року, витребувані ухвалою судді від 17 лютого 2022 року до суду не подала.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 23731 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № 187350-КС-002 від 5 березня 2021 року в загальній сумі 159018 грн. 22 коп.. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. і згідно якого вказаним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68566951 від 9 лютого 2022 року (а.с. 25-26), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 9 лютого 2022 року (ВП № 68566951) (а. с. 27-28); постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 9 лютого 2022 року (ВП № 68566951) (а.с. 29-30) та постанову про арешт коштів боржника від 9 лютого 2022 року (а.с. 31-32).

Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 17 лютого 2022 року (а.с. 64-65) для дослідження в судовому засіданні витребувано у ТОВ «Бізнес позика» оригінали документів, які містяться у кредитній справі ОСОБА_1 та належним чином завірена копія кредитної справи; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином завірені копії виконавчого напису №23731 від 23 грудня 2021 року та нотаріальної справи щодо вчинення вказаного виконавчого напису; та у Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 68566951 з примусового виконання виконавчого напису №23731 від 23 грудня 2021 року, дана ухвала судді відповідачами та третьою особою не виконана, витребувані документи ТОВ «Бізнес позика» та приватним нотаріусом Золотих О.О. та приватним виконавцем Микитин О.С. суду не надані.

Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаний Перелік доповнено згідно Постанови КМ України № 662 від 26.11.2014 року Розділом під назвою "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 вищевказаного Переліку.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як зазначено в позові, кредитний договір № 187350-КС-002 від 5 березня 2021 року був укладений між ТОВ «Бізнес позика» та позивачем в електронній формі. Відповідачем ТОВ «Бізнес позика» було надано нотаріусу лише паперову копію електронного договору без електронних цифрових підписів обох сторін, який не є належним доустимим достовірним доказом безспірності заборгованості, договір не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідачі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини.

Аналогіча правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як зазначено вище, відповідачі не надали суду доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом.

Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у чинному законодавстві України були відсутні підстави для його вчинення, на яку послався як на підставу для вчинення виконавчого напису у самому виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., тому вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Оспорювання боржником виконавчого напису по суті є оспорюванням права стягувача на позасудовий порядок реалізації права на примусове виконання зобов`язання боржником.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 грн., з яких 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви, 496,20 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, слід стягнути на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Бізнес позика» (стягувача за оспорюваним виконавчим написом).

Керуючись ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 211, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23731, вчинений 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход