Справа № 297/2656/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Жганич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Борисова Ігора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 297/2656/18 (Головуючий: Ільтьо І.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Берегівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_3 , який проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_3 разом з ним за вказаною адресою був зареєстрований позивач ОСОБА_2 ..

Після смерті рідного брата позивача ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входив і вказаний вище будинок, і інших спадкоємців крім позивача ОСОБА_2 немає.

З метою оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину у передбачений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Берегівської державної нотаріальної контори Овдійчук О.Ю., проте у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів які підтверджують право власності на житловий будинок.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною плащею 86,7 кв.м., житлова площа 59,1 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ..

Рішенням Берегівського районного суду від 28 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами та будівлями під АДРЕСА_1 , загальною площею 86,7 кв.м., з яких 59,1 кв.м. є житлова площа.

Дане рішення оскаржила у апеляційному порядку ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у справі. Важає рішення Берегівського районного суду від 28 грудня 2018 року таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим просить таке скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що доказів які б додавалися до матеріалів позовної заяви і підтверджували, що спадкодавець ОСОБА_3 був володільцем спадкового майна в матеріалах справи відсутні, крім цього майно ніколи не належало останньому, оскільки спірний будинок за життя належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як нею будувався і був зведений ще до народження спадкодавця ОСОБА_3 . Разом із цим, позивач ОСОБА_2 , являється зведеним братом ОСОБА_3 за матір`ю ОСОБА_5 , а будинок належав матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті якого залишились два сини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який входить до кола спадкоємців за померлим батьком та братом. Скаржник зазначає, що володілець спірного майна ОСОБА_8 , мала дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння її майном, оскільки після смерті вступила в управління майном.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представники ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також представник Виконкому Берегівської міської ради у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені про що свідчать розписка представника ОСОБА_2 ОСОБА_11 щодо повідомлення про розгляд справи 06 липня 2022 року о 0900 год. (а.с. 151), довідка про доставку СМС-повідомлення представнику скаржника ОСОБА_12 (а.с. 153) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі Виконкому Берегівської міської ради, а тому дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що полягає у несприятливих для них наслідках.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченогостаттею 292 ЦПК України 2004 рокуправа на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьоїстатті 297 ЦПК України 2004 рокупостановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на той факт, що оскаржуваним рішенням було порушено права ОСОБА_1 після смерті її батьків, і вона право на спадковий будинок АДРЕСА_1 , як донька ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і яка володіла зазначеним будинком, право власності на який в порядку спадкування просив визнати позивач ОСОБА_2 і чий позов було задоволено судом.

Згідно із ч.1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового р рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять жодних доказів звернення апелянта до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та вступу в управління спадковим майном, факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після її смерті та доказів, що на час смерті матері, така була власником спірного будинковолодіння.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , не вирішував питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , яка не брала участі у цій справі.

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів про порушення його прав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на обставини справи, змісту наведених норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана представником ОСОБА_1 тобто від імені особи, яка не брала участі у справі, розгляду по суті не підлягає, а апеляційне провадження по ній підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 362, ст. 381, ст. 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Борисова Ігора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 28 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на будинок закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: