Справа № 539/4082/21
Провадження № 2/539/226/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Алтухової О.С.,
за участю секретарів судового засідання Ануфрієвої Н.М., Гусак А.О.,
представника позивача адвоката Чабаненко В.О.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Антіховича В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті, часткове скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння, - ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті, часткове скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння .
Заявлені вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом із нею все своє життя до її смерті проживав він, позивач ОСОБА_3 , спочатку разом з батьком, матір`ю та братом, потім, після смерті батька, тільки з матір`ю, вів з нею спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного.
Його старший брат, ОСОБА_5 разом із дружиною, відповідачем ОСОБА_2 , проживали поруч, в іншому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
За життя матері, 22.10.2019 його старший брат зняв його з реєстрації по АДРЕСА_1 , начебто для отримання субсидії матері. Однак він продовжував проживати в цьому будинку разом із нею.
ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_4 померла, після її смерті, 11.03.2020 його брат знову зареєстрував його у будинку матері за адресою АДРЕСА_1 .
В кінці 2020 року його брат ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 продали свій будинок АДРЕСА_3 , та пообіцяли передати йому на його рахунок половину коштів за продаж будинку за те, що вони перейдуть проживати до будинку матері по АДРЕСА_1 . Однак до цього часу грошей він так і не отримав. Після смерті матері його старший брат ОСОБА_5 оформив спадкове майно у вигляді будинку по АДРЕСА_1 тільки на себе, як спадщину за законом та разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 стали проживати в будинку його матері ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 його старший брат ОСОБА_5 помер. Дружина брата, відповідач ОСОБА_2 , яка являється спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка, повідомила йому, що має намір продати даний будинок, в якому він також проживає, і який він теж фактично прийняв як спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , але заяви до нотаріуса у визначений законом термін не подавав.
Звернувшись до нотаріуса 26.07.2021 з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та приватизовану земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний термін на подання заяви після смерті спадкодавця, а також не був зареєстрований разом із спадкодавцем на час її смерті, а тому потрібно звернутися до суду для встановлення своїх прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чабаненко В.О. позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені в позові та у відповіді на відзив, в яких вказали, що відповідач у відзиві вказує на неправдиві відомості щодо асоціальної поведінки позивача та відмови його у вступі на спадщину, оскільки його ввели в оману, завіривши, що старший брат, вступивши сам у спадщину, не позбавить його житла і з нього ніколи не вижене. На час життя і смерті матері, він постійно проживав в будинку спільно з нею, нікуди не виїжджав, і ніде, крім цього житла не проживав. Натомість, відповідач пропонувала йому продати будинок та купити кожному окреме житло, обіцяла купити якусь «лачугу», щоб не бачити мене в цьому будинку.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Антіхович В.В. в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи свої заперечення, аналогічні відзиву на позов, в якому вказали, що викладені позивачем відомості в позові є неправдивими, оскільки позивач не вів спільне господарство із спадкодавцем ОСОБА_4 , не мав з нею спільного бюджету, не брав участі в турботах про матір, а навпаки, у зв`язку з регулярним вживанням алкоголю не відвідував матір, при спілкуванні вчиняв сварки, як із матір`ю так і з відповідачем та її покійним чоловіком. Всі турботи по догляду за спадкодавцем ОСОБА_4 вчинялися відповідачем та її покійним чоловіком ОСОБА_5 , які вели спільний побут з померлою. Вказують, що після смерті матері, в зв`язку з асоціальною поведінкою позивача і постійним вживанням алкоголю, він відмовився від вступу у спадщину, через що спадщину оформили на покійного чоловіка відповідача. Також вказують, що позивач самостійно, без будь якого тиску на нього знявся з реєстрації по місцю проживання в спірному будинку, який в подальшому, вже після смерті матері знову зареєструвався в житлі, оскільки йому не було де жити. Також зазначають, що будь яких погроз відповідач позивачу не вчиняла, мала намір вирішення конфліктної ситуації мирним шляхом, на пропозицію продати будинок та купити кожному окреме житло позивач не погодився. Вказують, що викладені обставини в позові не відповідають дійсності, а тому не підлягають задоволенню.
Свідок ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що позивач є її двоюрідним братом, а померла ОСОБА_4 була її рідною тіткою. Її брат ОСОБА_7 все своє життя проживав з свою матір`ю по АДРЕСА_4 . І після смерті матері ОСОБА_7 залишився в тому ж будинку, нікуди не виїжджав.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає позивача з 1983 року. ОСОБА_7 проживав разом з батьком і матір`ю, а після смерті батька жив разом з матір`ю. Його старший брат ОСОБА_9 повернувся з росії після смерті батька і оселився разом з дружиною в окремому будинку. Після смерті матері ОСОБА_7 продовжував проживати у тому ж будинку. Його дружина ходила до ОСОБА_10 разів по п`ять на день і знала все про цю сім`ю.
Свідок ОСОБА_11 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що знає позивача і його родину, вони були сусідами по АДРЕСА_5 народився в цій хаті і проживає в ній все життя, ніколи і нікуди не виїжджав. Вона проживала на цій вулиці до 2016 року. Останній раз була в гостях у ОСОБА_12 десь за півроку до її смерті, а потім була на її похороні. Толік весь час був вдома, на її думку він допомагав матері.
Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є рідним сином спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС по місту Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області 15.06.2021, актовий запис № 63.( а.с.10).
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 06.07.2021 Лубенським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно Східного міжрегіонального управління МЮ ( м. Суми), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , останнім місцем проживання та реєстрації якого було АДРЕСА_1 ./а.с.12/.
За життя ОСОБА_4 заповітів не складала. Спадкоємцями за законом після її смерті являлися її діти ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_3 .
Згідно Акту вуличного комітету від 04.08.2021 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня свого народження і до дня смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав у її домогосподарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Проживає і на даний час. (а.с.15).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із домоволодіння та приватизованої земельної ділянки, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
Листом нотаріуса Другої лубенської держнотконтори Іщенко Г.К. позивачу ОСОБА_3 було повідомлено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 , тому що він не подав вчасно на протязі шести місяців заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка була зареєстрована на час смерті за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, не був зареєстрований за місцем проживання спадкоємця на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також повідомила, що спадкова справа на майно померлої ОСОБА_4 заведена на підставі заяви сина спадкодавця ОСОБА_5 за № 141/2020, який отримав у Другій лубенській державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_4 ( а.с.17).
Згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Із роз`яснень викладених у. п.п.2,23 постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 22.10.2019 знятий з реєстрації по місцю проживання АДРЕСА_1 , однак на час смерті фактично проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , допомагав по господарству, що підтверджується як письмовими доказами, так і показаннями свідків.
Встановлення цього факту має для ОСОБА_3 юридичне значення, оскільки встановлюється з метою реалізації права на отримання спадщини.
З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги досліджені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В той же час суду надано недостатньо доказів необхідних для встановлення факту проживання позивача разом із спадкодавцем однією сім`єю, зокрема відсутні докази ведення спільного господарства, тобто наявності спільних витрат, спільного бюджету тощо.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З матеріалів витребуваної судом спадкової справи №141/2020 до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що вона була відкрита на підставі заяви сина померлої ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо.
Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2020, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2270, виданого 17.11.2020 ( а.с.154).
Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2020, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2271, виданого 17.11.2020 ( а.с.156).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 26.05.2021 року Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 66).
Спадкоємицею померлого ОСОБА_5 є його дружина відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 189/2021 (а.с. 65-80).
Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 , не заявляв про відмову від спадщини, тобто в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що її прийняв, отримання ОСОБА_5 17.11.2020 року свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 порушує право на отримання свідоцтв позивача по справі ОСОБА_3
В зв`язку з визнанням вказаних Свідоцтв про право на спадщину недійсними, записи про реєстрацію права власності, внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на їх підставі, підлягають скасуванню з одночасним припиненням речових прав на будинок та земельну ділянку.
Щодо позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки, суд зазначає наступне.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно дост. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто суд може розглядати такий спір у разі відмови нотаріальних органів щодо видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування.
Державним нотаріусом Другої лубенської державної нотаріальної контори позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що не може розцінюватися як відмова у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину (а.с. 17).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину, а тому відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Тобто, вимога про визнання права власності в порядку спадкування на 1 /2 частину домоволодіння та на 1 /2 частину земельної ділянки є передчасною і задоволенню не підлягає.
Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи, судові витрати позивача слід компенсувати пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 354 ЦПК України суд,- У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті, часткове скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння задовольнити частково.
Встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМН № 063620, видане 17.11.2020 року на ім`я ОСОБА_5 державним нотаріусом Другої лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., зареєстроване в реєстрі за № 2270, на житловий будинок номер АДРЕСА_1 та скасувати запис про реєстрацію права власності № 39223595 від 17.11.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речових прав на вказаний будинок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судовий збір ОСОБА_3 в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні компенсувати за рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 07.07.2022.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова