Справа № 646/5146/19
Провадження № 2-в/553/2/2022
У Х В А Л А

Іменем України

04.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря Микуці К.В.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №646/5146/19,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2022 року за ініціативою Ленінського районного суду м. Полтави відповідно ст. 403 ЦПК України було відкрито провадження у цивільній справі про відновлення втраченого провадження по цивільній справі № 646/5146/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

19.05.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло подання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому заявник просить видати дублікат виконавчого листа № 646/5146/19, виданого 05.08.2021 Червонозаводським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з втратою оригіналу виконавчого листа.

Суд, при розгляді подання Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вирішив за необхідне за ініціативою суду спочатку вирішити питання відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 646/5146/19, оскільки наявні передбачені процесуальним законодавством підстави для такого відновлення, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження, вважає, що втрачене судове провадження підлягає частковому відновленню з таких підстав.

Відповідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що 21.10.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується копією рішення у цивільній справі № 646/5146/19.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну

територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Однак, справа № 646/5146/19 з Червонозаводського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави передана не була.

Разом з цим, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, 21.10.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 646/5146/19 було постановлено рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 26.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , в межах суми виплати за один місяць допущено до негайного виконання, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Рішення набрало законної сили 21.11.2019.

На примусовому виконанні Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебував виконавчий лист № 646/5146/19, виданий Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2021 № 66445878.

Згідно з довідкою Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), доданою до матеріалів справи, оригінал виконавчого документа був втрачений, дії, спрямовані на пошук виконавчого листа виявились безрезультатними, станом на 23.02.2022 виконавчий документ втрачений.

Відповідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглися, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Таким чином, зазначені вище докази підтверджують, що Червонозаводським районним судом м. Харкова було розглянуто зазначену цивільну справу та розгляд справи закінчений ухваленням рішення 21.10.2019, яке набрало законної сили та виконувалося виконавчою службою.

Загальновідомим є той факт, що діяльність Червонозаводського районного суду м. Харкова на даний час припинена, а на території м. Харкова проводяться активні бойові дії, що дає підстави вважати втраченим судове провадження у цивільній справі № 646/5146/19.

Враховуючи викладене, суд перевіривши зібрані матеріали, вважає, що втрачене судове провадження у цивільній справі підлягає частковому відновленню в частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 по справі № 646/5146/19, провадження № 2/646/1703/2019.

Відновлення втраченого судового провадження в частині рішення буде достатньо для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

За таких обставин, суд, з метою захисту прав стягувача на обов`язковість виконання судового рішення, вважає можливим відновити втрачене судове провадження в частині рішення суду.

Керуючись ст.ст. 402-404, 408 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 646/5146/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині рішення суду від 21.10.2019, а саме:

Справа № 646/5146/19

№ провадження 2/646/1703/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Косовій Т.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 яким просила: стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 05.10.2007 року, який рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач всіляко ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги про стягнення аліментів, просить позов задовольнити, розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04 квітня 2008 року).

Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивач зазначена матір`ю дитини, відповідач - батьком.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не в повному обсязі виконує у відношенні свого малолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За таких обставин, суд вважає, що заява щодо стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зазначеному розмірі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину.

При визначенні розміру аліментів на дитину, суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша

частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст.ст.7, 8, 12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,184,192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , в межах суми виплати за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя: В.А. Єжов

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави, або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави В.В. Москаленко