Справа №:755/1303/22
Провадження №: 6/755/165/22
УХВАЛА

"14" лютого 2022 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши матеріали подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_1 .

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями подання передано на розгляд судді Хромовій О.О.

У поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника - громадянина України ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за виконавчими документами, а саме:

виконавчим листом від 17 червня 2014 року № 363/598/13-ц, виданим Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишку боргу за кредитним договором в розмірі

125 931,82 грн.

виконавчим листом від 17 червня 2014 року № 363/598/13-ц, виданим Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судових витрат в розмірі 2 580,75 грн.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. перебуває зведене виконавче провадження № 59523632 з примусового виконання вказаних вище виконавчих листів.

Вирішуючи питання про прийняття подання до провадження, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання рішення суду є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Таким чином, приватний виконавець, звертаючись до суду, помилково визначив підсудність подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України Дніпровському районному суду міста Києва, за своїм місцезнаходженням.

З матеріалів виконавчого провадження № 59523632 вбачається, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду міста Києва.

З постанови про арешт майна боржника від 24 вересня 2019 року вбачається, що приватним виконавцем накладено арешт на майно, що належить боржнику - Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв-Комфорт» (адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. Г.Сталінграда, буд. 32, кв. 76).

З постанови про звернення стягнення на доходи боржника від 03 лютого 2020 року вбачається, що приватним виконавцем звернуто стягнення на дохід ОСОБА_1 , який він отримує від Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-Комфорт» (адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, буд. 32, кв. 76).

З наведеного вбачається, що приватним виконавцем вчинялися виконавчі дії за місцем реєстрації, місцем роботи та місцезнаходженням майна боржника за адресою:

АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах юрисдикції Оболонського районного суду міста Києва.

З аналізу викладеного вище суд приходить до висновку, що з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, державний виконавець повинен звертатися до суду за місцем виконання відповідного рішення суду, тобто за місцем вчинення виконавчих дій, а саме до Оболонського районного суду Київської області.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи місце проживання боржника, місце роботи та місцезнаходження його майна, що є місцем виконання відповідного рішення, то подання належить до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду міста Києва (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2Є).

Керуючись статтями 31, 32, 441 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_1 , передати за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва (04212,

м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2Є).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова