Справа № 703/414/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати ОСОБА_2 батьком її доньки ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти на її утримання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що вона разом з ОСОБА_2 з 2004 року по 2008 рік перебували у близьких стосунках. У 2005 році вона народила від цих стосунків доньку ОСОБА_4 , повідомивши про це відповідача вона почула, що він не бажає подавати до органів РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства. В зв`язку з цим вона у свідоцтві про народження доньки вказала батьком вигадану особу - ОСОБА_5 . Окрім того просила суд стягнути з відповідача аліменти, оскільки він добровільно надає допомогу на утримання доньки періодично на репетиторів, але цих коштів не вистачає на утримання доньки.

В зв`язку з тим, що вирішити питання про визнання батьківства в поза судовому прядку неможливо, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він дійсно з 2004 по 2008 рік перебував у близьких стосунках з ОСОБА_6 . Після того як позивачка повідомила йому, що вагітна та після того народила доньку, він не відмовлявся від неї та визнавав, що то його донька. Йому не відомо чому позивачка внесла відомості у свідоцтво про народження доньки зі слів. Зазначив, що він добровільно допомагає доньці, однак не заперечує проти стягнення із нього аліментів. В зв`язку з тим не заперечує проти позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява про те, що Смілянський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області не заперечує проти позову та просить справу розглянути у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вказує на те, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У відповідності до ч.1 ст. 8 даної Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Згідно ч.1 ст.3 згаданої Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Пунктом 9 вище вказаної постанови визначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них . Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної.

Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 грудня 2005 року батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказані мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 (а.с.8).

З оглянутого в судовому засіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 8 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_6 внесено на підставі заяви матері ОСОБА_1 , що відповідає вимогам ст. 130 СК України (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов та той факт, що він дійсно є батьком доньки позивачки ОСОБА_3 .

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо визнання відповідачем позову а чи добровільності такого визнання, відповідно вказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

За ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає, що для повного і гармонійного розвитку дитини, її особистості, вона має зростати під опікою і вихованням рідного батька, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Відповідач позов в частині стягнення аліментів визнав, відповідно і цій частині позов підлягає до задоволення.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає до задоволення, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 20 коп., як на користь позивача так і на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 95, 141, 198, 200, 206, 258, 259, 263265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 122, 128, 138 СК України, постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис № 45 від 02 лютого 2005 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 . Залишити дитині прізвище " ОСОБА_7 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 сплачений нею судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий: В. О. Прилуцький