Справа № 308/4419/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2021 року у справі за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Іршавської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКОР», державного реєстратора Іршавського РУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, договору оренди землі від 12.06.2018 року №36/57-18-ДО, скасування рішення приватного нотаріуса

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Іршавського районного суду від 11 листопада 2021 року позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Іршавської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКОР», державного реєстратора Іршавського РУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, договору оренди землі від 12.06.2018 року №36/57-18-ДО, скасування рішення приватного нотаріуса залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскаржили її в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах просять ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема зазначають, що повідомлення про розгляд справи не отримували.

У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управляння Держгеокадастру у Закарпатській області та ТОВ «Мілкор» просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи були повідомленні належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від представника ТОВ «Мілкор» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання будучи належним чином повідомлений та від них не надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено, що справа призначалась до розгляду, зокрема на: 11 жовтня 2021 року та 11 листопада 2021 року.

В судове засідання, призначене о 09 год. 30 хв. на 11 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені (а.с.76, 77, 78).

В судове засідання, призначене о 13 год. 30 хв. на 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.140 - 153).

Обґрунтованість залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання позивача, в даному випадку третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору неодноразово була предметом розгляду Верховного Суду.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі N 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі N 658/1141/18, від 22 березня 2021 року у справі N 757/43966/16-ц, від 01 квітня 2021 року у справі N 2-1676/11, від 05 квітня 2021 року у справі N 524/3347/18, від 19 квітня 2021 року у справі N 675/1714/19, від 14.05.2021 року у справі №523/15493/18..

З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення заявленого позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді