рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/3010/17

Номер провадження 2/495/351/2022

08 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Красовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного Підприємства "Лакарен" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, Товариство з обмеженою відповідпальністю "Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки, -

встановив:

21.04.2017 року Приватне Підприємство "Лакарен" звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, Товариство з обмеженою відповідпальністю "Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Позивач Приватне Підприємство "Лакарен" звернулось до суду із даним позовом посилаючись на тещо спірні державні акти на землю, що видані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були оформлені з грубим порушенням норм чинного законодавства. Внаслідок порушення порядку визначення ділянок в натурі (на місцевості), не дотримання Відповідачами порядку жеребкування, відповідачі безпідставно набули право власності на землі, що наслідок незаконного оформлення державних актів призвело до незаконного заволодіння відповідачами багаторічними насадженнями виноградниками, які належать на праві приватної власності ПП «Лакарен». Незаконне заволодіння земельними ділянками на яких розташовані багаторічні насадження ПП «Лакарен» призводить до неможливості реалізувати своє право власності, оскільки Відповідачі внаслідок незаконного оформлення права на землю почали претендувати також і на виноградники Позивача.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечують проти позовних вимог Позивача посилаючись на те, що виділ спірних земельних ділянок в натурі проводився за результатами зборів. В результаті проведених зборів складались протоколи від 08.12.2005, 11.04.2007. Згідно протоколу від 08.12.2005 року на зборах було прийнято рішення про розподіл земельних ділянок за списками, а не за жеребкуванням. До протоколу від 11.04.2007 року додано список власників земельних часток (паїв) масив 41 де вказано прізвища Відповідачів.

Розпорядженням районної державної адміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 24.05.2004 за № 662/2004 було видано Відповідачам один єдиний державний акт на право власності на земельну ділянку площею 340,75 га. серії ОД № 015694 згідно списку співвласників земельної ділянки (який є невід`ємною частиною державного акту). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 323/26. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2005 року по справі № 2-2387/2005 року було визнано незаконним державний акт серії ОД № 015694 та зобов`язано посадових осіб Білгород-Дністровської районної державної адміністрації видати Відповідачам державні акти на право власності на земельні ділянки (кожному окремо). Відповідачі скасували реєстрацію державного акту серії ОД № 015694.

В серпні місяці 2000 року Шабівською сільською радою було затверджено схему розпаювання земель колективної власності.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15.11.2006 року № 1248/2006 було надано ОСОБА_2 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 18.06.2007 року за № 1030/2007 було надано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом від 09.02.2009 року за № 351 було погоджено Білгород-Дністровською районною державної адміністрацією (відділом містобудування та архітектури) ОСОБА_1 та 12 чоловік технічну документацію та прийнято рішення щодо передачі в натурі у власність, видати державні акти на право власності на земельні ділянки (додаток до висновку). Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.2009 року № 410/А-2009 було затверджено технічну документацію та передано у власність із видачею державного акту.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 25.11.2005 року за № 1213/2005 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.2008 року за № 719/А-2008 було затверджено технічну документацію та передано у власність із видачею державного акту. ОСОБА_3 отримала 2 державних акта на земельну частку (пай) розміром 5,2 га в умовних кадастрових гектарах.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від січня місяця 2007 року було надано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом від 15.06.2007 року за № 1104 Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів погодив технічну документації. Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 05.11.2007 року за № 1954/2007 було затверджено технічну документацію.

Технічні документи розроблялись відповідно до рекомендацій щодо спрощення процедури виходу членів колективних сільськогосподарських підприємств зі складу господарств з належними їм земельними частками (паями) затверджені Наказом Держкомземом України від 30.12.1999 року за № 130.

Бажаючи вийти з членів колишнього КСГП ім. Леніна, реалізуючу свої права закріплені у Перехідних положенням ЗК України, ст. 118 ЗК України, Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720, Відповідачі правомірно набули право власності на свої паї шляхом виділення в натурі.

Рух справи у суді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року провадження у справі № 495/3010/17 зупинено до набрання законної сили рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/5083/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ТОВ «Агрофірми «Шаболат», ПП «Лакарен», за участю ОСОБА_9 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про визнання договору нікчемним та усунення перешкод у користуванні майном, за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Агрофірми «Шаболат», ПП «Лакарен» про визнання договору нікчемним та усунення перешкод у користуванні майном та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ПП «Лакарен» про зобов`язання вчинити певні дії по виконанню договору оренди.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2018 року провадження по справі № 495/3010/17 та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2021 року клопотання про відвід головуючої судді Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду цивільної справи № 495/3010/17 - визнано необгрунтованим. Клопотання Позивача ПП «Лакарен» Директора ПП «Лакарен» ОСОБА_10 де Фаб`яні про відвід головуючої судді Шевчук Юлії Валеріївни передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року клопотання представника Позивача Директора ПП «Лакарен» Лакарен Крістофа Маркіза де Фаб`яні про відвід головуючого судді Шевчук Ю.В. по цивільній справі 495/3010/17 задоволено. Передано матеріали цивільної справи № 495/3010/17 до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу у порядку встановленому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2021 року по справі № 495/3010/17 прийнято суддею Прийомовою О.Ю. до свого провадження справу за позовом ПП "Лакарен" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, ТОВ"Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки. Призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2021 підготовче засідання було відкладено на 04 травня 2021 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2021 року клопотання Директора ПП «Лакарен» ОСОБА_10 де Фаб`яні про відвід судді від розгляду цивільної справи № 495/3010/17 - задоволено. Матеріали цивільної справи № 495/3010/17 передано до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного розподілу між суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2021 року суддя Мишко В.В. заявив самовідвід від участі як головуючого у розгляді цивільної справи № 495/3010/17. Матеріали цивільної справи № 495/3010/17 передано до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного розподілу між суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в порядку передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2021 року прийнято суддею Братків І.І. прийнято до свого розгляду позовну заяву ПП «Лакарен»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, ТОВ"Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки в загальному позовному провадженні. Призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року судове засідання було відкладено на 19 жовтня 2021 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2021 року судове засідання було відкладено на 10 листопада 2021 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2021 року суддею Анісімовою Н.Д. прийнято до свого розгляду позовну заяву ПП «Лакарен»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, ТОВ"Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки. Призначено справу на 13 грудня 2021 року.

Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповдачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання.

Через канцелярію Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2018 року надійшов відзив від Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з додатками на позов ПП «Лакарен» про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки.

Треті особи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

20 грудня 2012 року між Сільськогосподарським Кооперативом «Шаболат», правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма «Шаболат», та ПП «Лакарен» було укладено договір купівлі-продажу № 1/12 багаторічних насаджень, відповідно до п. 1 Договору СК «Шаболат» зобов`язався продати (передати у власність), а ПП «Лакарен» зобов`язався купити (прийняти у власність) та оплатити багаторічні насадження винограду, що знаходяться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Шабівської сільської ради, за межами населених пунктів, земельні масиви № 41 (загальною площею 88,06 га) та № 42 (загальною площею 42,54 га), із земель колишнього КСП ім. Леніна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Умови купівлі-продажу багаторічних насаджень визначено згідно Договору здачі в операційну оренду основних засобів, укладеного 10 червня 2005 року між СК «Шаболат» та ПП «Лакарен та Городецький».

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року по справі № 495/5083/15-ц (провадження № 22-ц/785/1841/18) рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2017 року було скасовано в частині висновку про нікчемність спірного договору купівлі-продажу багатолітніх насаджень. Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1/12 багаторічних насаджень винограду від 20 грудня 2012 року, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Шабівської сільської ради, за межами населених пунктів, земельні масиви № 41 (загальною площею 88,06 га.) та № 42 (загальною площею 42,54 га.) укладений між Сільськогосподарським кооперативом «Шаболат», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакарен», в частині багаторічних насаджень винограду, що знаходиться в межах земельних ділянок, які належать:

- ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 338825, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , площею 6,3549 га, казастровий номер :01:002:0660;

- ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 681625, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , площею 5, 7167 га, кадастровий номер :01:002:0664;

- ОСОБА_2 на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 681622, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_4 , площею 5,7192 га, кадастровий номер :01:002:0661;

- ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 113310, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_5 , площею 0,69 га., кадастровий номер :01:002:0469 та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 113309, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_6 , площею 4,48 га, кадастровий номер :01:002:0470;

- ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751710, земельний масив 41, ділянка № НОМЕР_7 , площею 4,2864 га., кадастровий номер :01:002:0656 та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751713, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_8 , площею 1,0063 га., кадастровий номер :01:002:0657;

- ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751711, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_9 , площею 5,2752 га, кадастровий номер :01:002:0654 та підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751712, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_10 , площею 5,1934 га, кадастровий номер :01:002:0655;

- ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 338824, земельний масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_11 , площею 5,4539, кадастровий номер :01:002:0662;

В іншій чатині рішення суду було залишено без змін.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року по справі № 495/5083/15-ц (провадження № 22-ц/785/1841/18) набрала законної сили 07 лютого 2018 року.

Постановою Верховного суду від 06 лютого 2020 року по справі № 495/5083/15-ц (провадження № 61-16795св18) рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2017 року у нескасованій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року залишити без змін.

Як було встановлено Апеляційним судом Одеської області у постанові від 07 лютого 2018 року, договір від 20.12.2012 року між СК «Шаболат» (Продавець), правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма «Шаболат» та ПП «Лакарен» (Покупець) про купівлю-продаж № 1/12 багаторічних насаджень було укладено після набуття ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 право власності на спірні земельні ділянки.

ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відповідно до закону зареєстрували право власності на земельні ділянки. Будь-яких обмежень в користуванні земельними ділянками у відповідності до ст. 182 ЦК України не встановлено.

ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 є власниками земель сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товаро сільськогосподарського виробництва, на яких висаджені виноградники.

Законодавець не визначає багаторічні насадження, які знаходяться на земельній ділянці, самостійним обєктом права власності, щодо якого можуть виникати цивільні майнові відносини по здійсненню прав та виконанню обов`язків.

Багаторічні насадження не можуть бути предметом правочину, тобто дій спрямованих на їх набуття, зміну або припинення цильних прав та обов`язків. Діючим законодавством не передбачено переход права власності на багаторічні насадження без переходу права власності на землю.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що у розпорядженні Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 410/А-2009 від 17.03.2009 року, № 719/А2008 від 17.03.2008 року зазначено про передачу у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення за наявності на них багаторічних насаджень.

Позивач у своєму позові просить визнати недійсними та скасувати державні акти посилаючись на укладений договір купівлі-продажу № 1/12 багаторічних насаджень винограду від 20 грудня 2012 року, який був визнаний Апеляційним судом Одеської області недійсним. Ще посилається на те, що державні акти були складені не на підставі рішення загальних зборів СК «Шаболат» із оформлення протоколів, не на підставі рішення районної державної адміністрації щодо погодження Схеми поділу земель колективної власності, земельні ділянки в натурі передані не керівником СК «Шаболат»:

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 338825, виданий 20 травня 2011 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 6,3549 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 681022, виданий 07 липня 2010 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 5,7192 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 338824, виданий 20 травня 2011 року виданий на ім`я ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею 5,4539 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 113310 та ЯИ № 113309, видані на ім`я ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 0,69 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; на земельну ділянку площею 1,0063 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751711 та ЯЛ № 751713, видані на ім`я ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею 4,2864 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; на земельну ділянку площею 1,0063 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751712, виданий виданий на ім`я ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею 5,1934 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 751711, виданий виданий на ім`я ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею 5,2752 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 681625, виданий виданий на ім`я ОСОБА_7 , на земельну ділянку площею 5,7167 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 ;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 338822, виданий виданий на ім`я ОСОБА_8 , на земельну ділянку площею 5,2722 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 .

В уточненому позові від 16 січня 2020 року Позивач ще додатково просить визнати недійсними та скасувати державні акти:

- державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_11 без зазначення серії, номер акту, розміру земельної ділянки та місця її розташування;

- державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_12 без зазначення серії, номер акту, розміру земельної ділянки та місця її розташування;

- державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_13 без зазначення серії, номер акту, розміру земельної ділянки та місця її розташування;

- державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_14 без зазначення серії, номер акту, розміру земельної ділянки та місця її розташування.

Разом із уточненим позовом Позивачем не було надано до суду належним чином завірених копій оскаржувальних державних актів на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Згідно протоколу від 08.12.2005 року зборів власників земельних паїв масиву № 41 занятого багаторічними насадженнями, які належать ТОВ «Агрофірма «Шаболат» на праві власності із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна,зборами було прийнято рішення про розподіл земельних ділянок за списками, а не за жеребкуванням. До протоколу від 11.04.2007 року додано список власників земельних часток (паїв) масив 41 де вказано прізвища Відповідачів.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2005 року по справі № 2-2387/2005 року було визнано незаконним державний акт серії ОД № 015694 та зобов`язано посадових осіб Білгород-Дністровської районної державної адміністрації видати Відповідачам державні акти на право власності на земельні ділянки (кожному окремо). Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2005 року по справі № 2-2387/2005 року набрало законної сили 11.07.2005 року.

У 2000 році Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області ухвалила рішення про затвердження схеми розпаювання земель колективної власності земельних ділянок (паїв) колишнього КСГП ім. Леніна.

Технічна документація складена відносно ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_5 містять копії наступних документів:

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15.11.2006 року № 1248/2006, яким надано ОСОБА_2 , ОСОБА_7 дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 18.06.2007 року за № 1030/2007, яким надано ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- лист від 09.02.2009 року за № 351, яким погоджено Білгород-Дністровською районною державної адміністрацією (відділом містобудування та архітектури) ОСОБА_1 та ще 12 особам технічні документації, прийнято рішення щодо передачі в натурі у власність земельних ділянок, із видачею державних актів на право власності на земельні ділянки;

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.2009 року № 410/А-2009, яким затверджено технічну документацію, передано у власність із видачею державного акту;

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 25.11.2005 року за № 1213/2005 року, яким надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку технічної документації про передачу земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.2008 року за № 719/А-2008, яким затверджено технічну документацію та передачу у власність із видачею державного акту.

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, яким було надано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСГП ім. Леніна на території Шабівської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

- лист від 15.06.2007 року за № 1104, яким Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів погодив технічну документацію;

- розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 05.11.2007 року за № 1954/2007, яким затверджено технічну документацію.

Згідно ст. ст. 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позовом не доведено жодними належними і допустимими доказами наявність у ПП «Лакарен» будь-яких правових підстав для звернення до суду з позовом про визнання недійсними розпорядження та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки та наявність порушення прав Позивача, які обумовлені діями Відповідачів, тому суд приходить до висновку про безпідставність і необґрунтованість позовних вимог про визнання недійсними розпорядження та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки, адже жодних законних прав та інтересів ПП «Лакарен» порушено не було.

Стаття 15 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України, встановлюється, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд має право захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений угодою або законом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушу є право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини - стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначені статтею 116 Земельного Кодексу України.

Статтею 321 ЦК України встановлено не порушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Власник земельної ділянки відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Встановивши характер правовідносин між сторонами, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, давши належну оцінку доводам сторін, суд приходить до висновку, що ПП «Лакарен» слід відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Як зазначено у п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає і стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 78,116, 152 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 2-18, 76-89, 258-259, 262-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства "Лакарен" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи Білгород-Дністровський районний відділ земельних ресурсів, Товариство з обмеженою відповідпальністю "Агрофірма "Шаболат" про визнання недійсними розпоряджень та визнання недійсними державних актів на земельні ділянки відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.Д. Анісімова