Справа № 185/7458/21
Провадження № 2/185/499/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2022 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/7458/21 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
25.08.2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 29 432,89 грн та судовий збір в розмірі 2270 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 11.02.2020 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу ІВЕКО (д.р.н. НОМЕР_1 ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування». 22.05.2020 р. в м. Київ сталося ДТП за участю транспортного засобу Сетра (д.р.н. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля ІВЕКО (д.р.н. НОМЕР_1 ), під керуванням водія ОСОБА_3 (власник ОСОБА_2 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль ІВЕКО (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 005126/4100/0000063. Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду від 16.06.2020 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля ІВЕКО (д.р.н. НОМЕР_1 ). На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 00356219 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 29 432,89 грн, які були сплачені потерпілій особі. Розрахунок страхового відшкодування: 34 432,89грн. (вартість відновлювального ремонту ТЗ] - 5 000,00грн. [франшиза] = 29 432,89грн. Враховуючи викладене, ПрАТ «СК «Уніка» просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в сумі 29 432,89грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно позову просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО CORPORATE» № 005126/4100/0000063, за яким був застрахований автомобіль «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальна страхова сума 1 000 000 грн.
22 травня 2020 року, о 06.50 год., по вул. Дніпровська, 115а в м. Павлограді, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керуючи автобусом «Setra», д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем УАЗ 440, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобілем «Iveco», д.н.з. НОМЕР_5 , які зупинилися попереду. Внаслідок ДТП застрахований транспортний засіб «Iveco», д.н.з. НОМЕР_5 , зазнав механічних пошкоджень.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року у справі №185/3507/20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник автомобіля «Iveco», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 04.06.2020 року звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування.
На момент ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою про ДТП, яка додана до позову.
Відповідно до звіту № 3757 від 26.05.2020 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу «Iveco», д.н.з. НОМЕР_5 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Iveco», д.н.з. НОМЕР_5 , склала 37 999,34 грн.
04.06.2020 ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт з висновком комісії щодо виплати страхового відшкодування на загальну суму 29 432,89 грн.
Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).
Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Отже, позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 в порядку суброгації.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Таким чином, відповідальною особою за завдані збитки є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови суду, і який вказаний правопорушником та учасником ДТП згідно довідки про ДТП, яка додана до позову представником позивача.
При цьому Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , та просило стягнуто шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, саме з ОСОБА_1 , згідно прохальної частини позову.
Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.
Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.
Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.
Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В той же час положеннями ЦПК України не передбачено право суду на заміну неналежного відповідача з власної ініціативи.
ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин, суд позбавлений права на заміну неналежного відповідача з власної ініціативи, оскільки визначення відповідача є правом позивача.
Суд враховує, що представнику позивача було достеменно відомо, що учасником дорожньо-транспортної пригоди та правопорушником є саме ОСОБА_1 , оскільки прізвище, ім`я, по-батькові вказано у відповіді від НПУ щодо ДТП, яка додана до позову представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка".
Однак представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, жодних заяв до суду не подавав, в позові просив розглянути справу без його участі.
Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273,280-284 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити в повному обсязі.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. О. Врона