Справа № 524/854/22
Провадження № 2-др/524/15/22
ДОДАТКОВЕ ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
27 червня 2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Швець Д.С..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
18.05.2022 року Автозаводським районним судом міста Кременчука ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; позовні вимоги задоволено у повному обсязі.
До суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі. Представник ОСОБА_1 адвокат Бідюк Я.В. просила суд вирішити питання відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу.
Представник позивача заяву підтримала, зазначала, що докази понесених витрат були надані суду 27.05.2022 року.
Представник відповідача про дату розгляду заяви повідомлявся, письмово про причини неявки суд не повідомляв.
Треті особи приватний нотаріус приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про розгляд заяви повідомлялися належним чином, пояснень суду не направили.
Суд, дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про винесення додаткового рішення, виходить з наступного.
Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
До заяви про винесення додаткового рішення 27.05.2022 року представник ОСОБА_2 долучила:
- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.2022 року (а.с. 89-90);
- акт приймання-передачі виконаних робіт за договором від 25.01.2022 року (а.с. 91).
Позивач заявила про стягнення судових витрат у позовній заяві (а.с. 1-6). Отже, підстав для залишення заяви без розгляду немає.
Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось, оскільки до позовної заяви позивачем не було додано доказів сплати коштів на правову допомогу.
Вирішуючи заяву про винесення додатного рішення, суд враховує, що 25.01.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро Близнюка було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.
Відповідно до п. 4.1 Договору розмір гонорару є фіксованим та складає 5 000 грн 00 коп.
Так, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт за договором від 25.01.2022 року (а.с. 91).
Представник відповідача заперечень проти стягнення витрат на правову допомогу у такому розмірі суду не направив, про неспівмірність не заявив.
Отже, суд вважає, що позивачем надано докази сплати витрат в сумі 5 000 грн 00 коп. на правничу допомогу.
За викладених обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статей 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ж.О. Кривич