№ 336/2841/22
н/п 2-о/336/148/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого Боєва Є.С., за участю помічника судді, який виконує повноваження секретаря судового засідання Бутенка О.В., розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно свого сина, ОСОБА_2 , що зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання заявниці, наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) заявниці, заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до заявниці, заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця роботи (перебування) заявниці.

В обґрунтування вимог зазначила, що ОСОБА_2 є сином заявниці, який з січня 2011 року проживає окремо, однак постійно приходить до неї додому та за місцем її роботи НВК № 19 ЗМР, де вона працює вчителькою молодших класів, та із застосуванням фізичного та психологічного насильства вимагає від неї гроші.

Неодноразово викликався наряд патрульної поліції та складені термінові заборонні приписи відносно нього, а також протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП.

Також 05.03.2015відносно ОСОБА_2 було розглянуто кримінальне провадження №336/10162/14к Шевченківським районним судом м.Запоріжжя щодо притягнення до відповідальності за ч.1 ст.309 КК України , однак було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із проходженням лікування в КУ «Обласний клінічній наркологічний диспансер».

10.07.2020, 02.06.2021, 15.06.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя були розглянуті справи адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

04.04.2021 було вчинено домашнє насильство ( ОСОБА_2 облив окропом заявницю), за наслідком якого ОСОБА_2 було пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, проте заявниці була вимушена погодитися на закриття справи за примиренням сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2021 за заявою ОСОБА_1 було видано обмежувальний припис строком на 6 місяців із встанволенням певних обмежувальних заходів.

Однак, ОСОБА_2 порушує обмежувальний припис 05.01.2022 відомості за цим фактом внесені до ЄРДР № 00000013 за ст. 390-1 КК України.

16.06.2022 відносно ОСОБА_2 складено терміновий заборонний припис строком на 10 діб. 22.06.2022 в провадження суду надійшла справа № 336/2469/22 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судове засідання призначено на 12.07.2022.

Заявник в судове засідання не з"явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, викликався шляхом SMS-повідомлення , що не перешкоджає розгляду заяви без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Як визначено п. 3, 6, 7, 8 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, зокрема батьки та діти.

Положеннями частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №756/3859/19 (провадження №61-11564св19) зроблено висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Тобто, оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі №159/4550/19 та від 17 лютого 2021 року у справі №753/19409/19).

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є сином заявниці, тобто вони є суб`єктами правовідносин, які регулюються законодавством про запобігання та протидію домашньому насильству.

Наданими заявницею письмовими доказами підтверджується, що протягом тривалого часу (кілька років) ОСОБА_4 вчиняє відносно заявниці насильство психологічного, фізичного та економічного характеру, наявність як термінового заборонного припису стосовно, так і обмежувального припису не перешкоджає кривднику вчиняти й надалі сімейне насильство відносно матері. Дослідженими судом доказами підтверджуються і те, що існує високий рівень вірогідності продовження та повторного вчинення насильства щодо заявниці, а також настання тяжких або особливо тяжких наслідків, і такі ризики є реальними, а тому наявні підстави для застосування заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 на максимальний строк.

Керуючись ст.ст. 259, 294, главою 13 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до ОСОБА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця роботи (перебування) ОСОБА_1 Запорізький НВК №19 ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Віськбуд, буд. 13.

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Повідомити про встановлення обмежувального припису уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя Є.С. Боєв 07.07.22