КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/1053/21
Провадження № 2/133/684/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2022 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Бірюкової Т.П.,

представника позивача (в режимі відеоконференції) Бойко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , третя особа Махнівська територіальна громада, як орган опіки та піклування, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Служби у справах дітей Вінницької міської ради, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є одинокою матір`ю, запис про батька здійснено на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зареєстрована по АДРЕСА_1 , однак вже тривалий час проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 в одній кімнаті орендованої квартири разом з сином.

ОСОБА_3 є учнем 6 класу КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №33 Вінницької міської ради» та з 2021 року перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік дитини стало неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Мати ОСОБА_2 не забезпечує здобуття сином повної загальної освіти Малолітній ОСОБА_3 фактично не навчається у школі протягом двох навчальних років. Так, 10.09.2019 ОСОБА_3 за заявою матері був переведений на сімейну форму навчання у КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №33 Вінницької міської ради», але протягом навчального семестру не виконав жодних завдань, тому дитина згідно вимог чинного законодавства України у другому семестрі 2019-2020 навчального року була знову переведена на звичайну форму навчання, яка передбачає відвідування занять у школі. До теперішнього часу дитина до навчання так і не приступила. Відповідач ОСОБА_2 виступає проти навчання сина у школі, оскільки вважає систему освіти такою, що не відповідає її власним надуманим вимогам. Про свою свідому позицію вона повідомляла працівників служби у справах дітей, департаменту освіти, сектору ювенальної превенції, центру соціальних служб, педагогів школи №33.

На неодноразові усні та письмові роз`яснення вимог чинного законодавства України щодо необхідності забезпечення синові отримання освіти ОСОБА_2 позитивно не реагувала. З лютого 2020 року по теперішній час мати ігнорувала всі телефонні дзвінки працівників служби у справах дітей та працівників інших структур, дотичних до охорони дитинства, не допускала членів комісії до обстеження житлово-побутових умов проживання її сина, не відкривала двері квартири, ігнорувала запрошення на співбесіди з приводу проблем навчання сина.

Фактично ОСОБА_2 свідомо та активно протидіє намаганням всіх зазначених вище державних структур вирішити позитивно питання навчання її малолітнього сина ОСОБА_1 , чим порушує право дитини на освіту.

Мати також неналежно піклується про здоров`я свого сина ОСОБА_4 . ОСОБА_2 не уклала декларацію з лікарем на медичне обслуговування дитини. Протягом 2020 - 2021 років ОСОБА_2 з сином за медичною допомогою не зверталася, хоча за станом здоров`я дитина потребувала медичної допомоги (головний біль як наслідок ЗЧМТ та міопія слабкого ступеню обох очей). Відповідач не надавала медичним працівникам можливість здійснити активний нагляд за дитиною на дому, двері не відчиняла, на телефонні дзвінки не відповідала.

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, наведені у позовній заяві.

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач, яка з урахуванням п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається такою, щоналежним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, оскільки до суду повернулися повідомлення з відмітками про відмову від отримання судової повістки, а також про відсутність її за місцем проживання (а.с.90-92, 125-126, 137-139, 200-202, 207-209, 224-226, 236-238),на жодне судове засідання не з`являлася, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавала.

Представник третьої особи подав до суду заяву, в якій вказує на те, що оскільки відповідач з сином в с. Немиринці не проживає більше трьох років, а тому позовні вимоги визнати не може, просить суд прийняти рішення у справі на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є головним спеціалістом відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради. Дитина ОСОБА_3 , 2009 року народження, перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки його мати відповідач у справі ОСОБА_2 не виконує батьківські обов`язки щодо забезпечення здобуття сином повної загальної середньої освіти. Відповідач ОСОБА_2 виступає проти навчання сина у школі, оскільки вважає систему освіти України такою, що не відповідає її власним надуманим вимогам. На її прохання змінити клас, в якому навчався син або школу, відповідач ніяк не відреагувала. Неодноразово служба у справах дітей міської ради комісійно відвідували сім`ю ОСОБА_6 , яка винаймає одну кімнату у квартирі, проте ніхто їм двері не відчиняв, а на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідала. Альберт на даний час у жодній із шкіл м. Вінниці не зареєстрований та не навчається.

Свідок вказала, що спеціалісти служби у справах дітей вживали всі можливі заходи досудового врегулювання спору, проте вони не дали ніякого результату. Впливу на маму ОСОБА_4 ніхто не має. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_4 є єдиним способом захисту його конституційних прав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є спеціалістом сектору ювенальної превенції. Він неодноразово як працівник сектору ювенальної превенції здійснював виїзд за місцем проживання ОСОБА_2 та дитини, яка винаймає одну кімнату у квартирі, однак йому двері ніхто не відчиняв. Зі слів сусідів ОСОБА_2 , з останньою вони не спілкуються, так як знаходяться з нею у неприязних відносинах через її конфліктний характер. Дитина ОСОБА_4 вже більше двох років в школі не навчається, він був виключений з правом поновлення у 6 класі. Відповідач ОСОБА_2 виступає проти навчання сина у школі, оскільки, на її переконання, навчальний заклад не може дати йому ті знання, які вона може дати йому сама. Альберт також не відвідує гуртки. Вона не запрошує вчителів для домашнього навчання сина. Він проводив з відповідачем профілактичну бесіду, а його колегою Войтко складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.184 КУпАП від 05.05.2019.

Свідок вказав, що працівники сектору ювенальної превенції вживали всі можливі заходи досудового врегулювання спору, проте вони не дали ніякого результату.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є вчителем ЗОШ №33 Вінницької міської ради та класним керівником класу, в якому навчався Альберт. За 2019-2020 навчальні роки 5 класу Альберт відвідав лише три дні. Потім в школу з`явилася його мати ОСОБА_2 і повідомила, що її не влаштовує система освіти у загальноосвітній школі. Вона скористалася сімейною формою навчання і взяла на себе обов`язок навчання дитини самостійно. Після проходження оцінювання за підсумками сімейної форми навчання у І семестрі ОСОБА_4 показав низький рівень досягнень з 4 предметів (1-3 бали), а за решту предметів він не був оцінений, оскільки хворів. Директор школи повідомила ОСОБА_2 , що син має вчитися в школі. Проте ОСОБА_4 в школу не повернувся. За 2020-2021 навчальні роки його взагалі не було на навчанні. Тобто ОСОБА_4 вже більше двох років в школі не навчається, він був виключений з правом поновлення у 6 класі. Працівники школи комісійно здійснювали виїзд за місцем проживання ОСОБА_2 , яка винаймає одну кімнату у квартирі, однак їм двері ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки вона не відповідала. Сусіди з ОСОБА_2 не спілкуються, так як в неї конфліктний характер.

Свідок вказала, що мама ОСОБА_4 налаштувала його проти навчання. При зустрічі з ним, на її запитання як його справи, він відповів: «Без коментарів». Альберт закомплексована дитина. За період навчання у молодшій школі за 3 клас Альберт пропустив 131 день (182 уроки), за 4 клас 110 днів (550 уроків). Альберт у 5 класі не міг написати навіть своє прізвище. Вчитель молодших класів та його класний керівник розповідала їй, що в 1 класі ОСОБА_4 мав гарний потенціал до навчання, проте його мати «запустила».

Суд, дослідивши мате ріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записано ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька встановлено, що запис про батька дитини ОСОБА_9 вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.7).

ОСОБА_3 є учнем 6 класу КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №33 Вінницької міської ради» та з 23.03.2021 перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах (а.с.8-9).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_1 від 07.09.2020, комісією в складі класного керівника, психолога та педагога-організатора школи №33 встановлено, що сім`я проживає в орендованій квартирі АДРЕСА_3 , однак мати ОСОБА_4 відмовилася відчиняти двері, мотивуючи це втручанням в її особисте та сімейне життя, але погодилася поспілкуватися в телефонному режимі, вказавши, що учень ОСОБА_4 до школи ходити не буде. Пояснює це тим, що така форма навчання в шкільному колективі її дитині не підходить. За словами матері, він займається самоосвітою неофіційно (а.с.10).

Відповідну до акта обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_1 від 16.09.2020, комісією в складі головного спеціаліста відділу захисту прав дітей ССД ВМР, фахівця з соціальної роботи ВМЦСССДМ та інспектора Вінницького відділення ЮП ГУНП у Вінницькій області встановлено, що ОСОБА_2 із сином Альбертом винаймає одну кімнату в квартирі АДРЕСА_3 , однак на момент обстеження житлово-побутових умов дитини мешканців вдома не було, на телефонні дзвінки мати ОСОБА_4 не відповідає. Зі слів сусідки, вона бачить ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4 після 17 год., коли вони гуляють із собакою. ОСОБА_2 має неприязні відносини із сусідами. До ОСОБА_4 приходять хлопці його віку, з якими він гуляє, не відвідуючи школу (а.с.13).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_1 від 10.11.2020, комісією в складі начальника відділу захисту прав дітей та головного спеціаліста відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради в черговий раз обстежити житлово-побутові умови проживання дитини не вдалося, оскільки мешканці квартири на момент відвідування були відсутні, або не відчиняли двері, на телефонні дзвінки мати ОСОБА_4 не відповідає (а.с.15).

Відповідну до акта обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_1 від 18.12.2020 комісією в складі головного спеціаліста відділу захисту прав дітей ССД ВМР, фахівця з соціальної роботи ВМЦСССДМ та інспектора Вінницького відділення ЮП ГУНП у Вінницькій області в черговий раз обстежити житлово-побутові умови проживання дитини не вдалося, оскільки мешканці квартири не відчиняли двері, на телефонні дзвінки мати ОСОБА_4 не відповідає, на запрошення, залишені для неї у дверях квартири, не реагує (а.с.14).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_1 від 13.01.2021, комісією в складі начальника відділу захисту прав дітей та головного спеціаліста відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради встановлено, що сім`я проживає в орендованій квартирі АДРЕСА_3 , однак мати ОСОБА_4 відмовилася відчиняти двері, на телефонні дзвінки не відповідає. Зі слів їхньої сусідки з`ясовано, що в 3-кімнатній квартирі, де винаймає одну кімнату ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4 , дві інші кімнати винаймають два чоловіки. Вона майже щодня бачить ОСОБА_1 , який виводить на прогулянку собаку, оскільки вікна її квартири виходять на двір. Мати дитини ОСОБА_2 вона вже тривалий час не зустрічала. Сусіди із ОСОБА_2 не спілкуються через її запальний характер. Також сусідка повідомила, що раніше бачила бабусю дитини, яка приїздила із села та її не впустили в квартиру. Вона тривалий час просиділа на лавочці біля під`їзду, аж поки до неї не вийшов ОСОБА_4 та не завів до квартири (а.с.12, 39).

Відповідач ОСОБА_2 виступає проти навчання сина у школі, оскільки вважає систему освіти такою, що не гарантує безпеку життя, здоров`я та психологічного спокою її сину, вводить його в рабство. Відповідальність за освіту дитини взяла на себе (а.с.28-29).

Відповідно до клопотань директора КЗ «ЗОШ І-ІІІ ступенів №33 Вінницької міської ради» адміністрація школи просить начальника служби у справах дітей вплинути на матір ОСОБА_2 щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків та втрутитися в ситуацію, яка виникла у зв`язку з тим, що учень ОСОБА_3 був переведений на інституційну форму навчання 14.01.2020, але жодного дня школу не відвідував. Таким чином, ОСОБА_4 не відвідує школу для проведення оцінювання навчальних досягнень, а тому виникають сумніви з приводу якості сімейного навчання. Просить повернути дитину до навчання у школі. (а.с.16-17, 19, 20-27).

Згідно з повідомлень заступника начальника Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.30-34, 47-51) на даний час дитину немає можливості повернути до навчання, з матір`ю проведено профілактичну бесіду та складено протокол за ст.184 КУпАП.

Начальник служби у справах дітей Вінницької міської ради запрошувала матір ОСОБА_10 на бесіду щодо здобуття ним повної загальної середньої освіти (а.с.38, 43). За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради вирішено: за неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо сина, а саме порушення його конституційного права на освіту та ухилення від відповідальності за здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, притягнути до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП; надано термін 2 місяці для влаштування дитини ОСОБА_4 на навчання до навчального закладу та попереджено, що в разі невиконання даного рішення буде направлено позов до суду про позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина (а.с.36, 37, 39, 42, 44).

Відповідно до повідомлення директора Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.40) фахівцем центру матері Альберта надано необхідні консультації та пояснення, що батьки зобов`язані забезпечити право дитини на освіту, проте остання була налаштована агресивно, від будь-яких послуг ВМЦСССДМ відмовилася.

Служба у справах дітей Вінницької міської ради зверталася до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з проханням вплинути на їхню доньку ОСОБА_2 та посприяти у вирішенні питання навчання онука ОСОБА_1 в навчальному закладі та розглянути можливий варіант опіки над дитиною (а.с.45).

Служба у справах дітей Вінницької міської ради рекомендувала ОСОБА_2 звернутися у однин із інклюзивно-ресурсних центрів з метою повного комплексного психолого-педагогічного обстеження дитини для отримання рекомендацій подальшої форми навчання сина (а.с.46).

Згідно з повідомленням служби у справах дітей Махнівської сільської ради дід ОСОБА_11 та баба ОСОБА_12 не відмовляються від участі у вихованні внука, проте не хочуть конфліктувати з донькою ОСОБА_2 . Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов їхнього проживання встановлено, що помешкання відповідає санітарно-гігієнічним умовам (чисто, тепло) (а.с.53-54).

Відповідно до повідомлення директора КНП «ЦПМСД №3» дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_2 , перебуває під наглядом з приводу головного болю напруги (наслідки ЗЧПТ в 2015 році), міопія слабкого ступеню обох очей, сколіотична постава. Декларація з лікарем за місцем проживання відсутня. 21.02.2020 та 25.09.2020 лікарем та медичною сестрою мав бути проведений активний огляд на дому, проте двері не відкривали, на телефонні дзвінки мати не відповідала (а.с.55).

Орган опіки та піклування Вінницької міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя (а.с.56-58).

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Вказані вище факти свідчать про те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських щодо виховання сина та забезпечення здобуття ним повної загальної середньої освіти, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя.

А тому суд вважає за можливе та необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту його прав.

При цьому суд враховує, що відповідач жодного разу в судове засідання не з`явилася, бажання спростувати обставини, наведені у позові, та пояснити свою поведінку щодо сина, не виявила.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини необхідно зазначити таке.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За правилами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь установи або особи, якій буде передано дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.150, 152, 164, 165, 166, 181, 182 СК України, ст.ст.259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,на користь установи або особи, якій буде передано неповнолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, адреса: вул. Соборна,50, м.Вінниця, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа: Орган опіки та піклування Махнівської територіальної громади, адреса місцезнаходження: вул. Нікольського,15,с. Махнівка, Хмільницький район, Вінницька область, .

Суддя І.М. Кучерук

Повний текст судового рішення складено 01.07.2022.