У Х В А Л А

Справа № 126/298/21

Провадження № 2/126/57/2022

"14" лютого 2022 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів, в якому просить визнати договір позики, укладений між ним та ТОВ "Укр Кредит Фінанс" недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідатистатті 175 ЦПК України, а також вимогамстатті 177 цього Кодексу.

Так, дана позовна заява подана з порушенням ч.5 ст.177 ЦПК України, а саме: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Тобто, позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини в позовній заяві, зокрема, щодо укладення між сторонами оспорюваного договору позики.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем в позовній заяві не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Також, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України. Однак, даних вимог закону не виконано.

Крім того, позивачем не конкретизовано позовні вимоги, а саме в прохальній частині позовної заяви не вказано ні номеру договору, ні дати укладення договору, тобто позивач посилається лише на абстрактні вимоги, які ніяким чином не аргументовані.

Окрім цього, відповідно до п.п. 6, 9, ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Однак, позивачем вищезазначені вимоги закону не виконано.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати суду докази укладення між сторонами оспорюваного договору позики, викласти у повній мірі обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, виконати вимоги п.п. 2, 5, 6, 9 ч. 3 ст. 175 ЦП України.

Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 259, 260, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол