Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2022 Справа №607/2706/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Яворського А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання за ним права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 був її син та брат позивачки - ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, оскільки вступив в управління спадковим майном, однак не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивач ОСОБА_1 , як брат померлого та єдиний спадкоємець за законом, прийняв спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк, подав у держнотконтору свою письмову заяву. Однак, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із розбіжностями у документах. Позивач просить: встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , був сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло виданого 29 серпня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, яке засвідчує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були власниками в рівних частках квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 51.2 кв.м., в тому числі житлова площа 29.4 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПІІ НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51.2 кв.м., в тому числі житлова площа 29.4 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідача Тернопільська міська рада відзиву на позов не подавала.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Яворський А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно отриманого клопотання, просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 21 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області), і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, 08 грудня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, складено актовий запис №252 від 29 вересня 1940 р., про те що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 серпня 1993 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням (наказом) від 06 серпня 1993 р. №3956 та записаного у реєстрову книгу за №3956, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Як вбачається із довідки №3346, виданої 16 листопада 2018 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 року власником квартири АДРЕСА_2 , є в рівних частках ОСОБА_6 і ОСОБА_3 . Право власності належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 серпня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 серпня 1993 року за №3956.

21 листопада 2018 р. на замовлення ОСОБА_1 , видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого загальна площа квартири становить - 51,2 кв.м., житлова - 29,4 кв.м.

Згідно Інформаційної довідки №1617, виданої ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», 20.11.2018 року, за адресою АДРЕСА_4 проведено обстеження двокімнатної квартири АДРЕСА_5 . В результаті демонтажу кладовищ в коридорі, що згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №404 від 09.08.2012 р. не належить до самочинного будівництва, загальна площа квартир залишилася без змін. Загальна площа квартири становить 51,2 кв.м., в тому числі житлова площа - 29,4 кв.м.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Згідно зі ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до змісту ст.372 ЦК України, у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до дня смерті ОСОБА_3 , не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинно належати по 1/2 частині вказаної квартири.

Таким чином, слід вважати, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається із довідки №671, виданої 23.11.2021 року ДП «Люкс-Житло», на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , окрім померлої, був зареєстрований та проживав її син - ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_4 , як син померлої ОСОБА_3 та спадкоємець першої черги за законом, вважається таким, що прийняв спадщину та йому стала належати ціла квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Свідоцтва про смерть, виданого повторно 21 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому спірну квартиру.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька так і з боку матері (ст.1262 ЦК України).

ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги за законом, прийняв спадщину, про що у визначений законом шестимісячний строк подав у держнотконтору свою письмову заяву.

Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Нечай Л.С. від 19 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з розбіжністю у документах.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі 819/535/18 позов ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області про визнання неправомірним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Зобов`язано Тернопільський міськрайонний відділ Державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, вул. Майдан Волі, 2, ) внести зміни доповнення та виправленні в наступні актові записи;

-в актовому записі про народження ОСОБА_6 №157 від 16 квітня 1940 року, складеного Тернопільським міським відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести доповнення та зміни, а саме: у відомостях про дитину доповнити графами "По батькові", вказавши " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", а також графою "місце народження", вказавши "місто Тернопіль, Тернопільська область, Україна", у відповідних графах "прізвище дитини і батьків" провести зміну з " ІНФОРМАЦІЯ_9 " на " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", а у графі "ім`я дитини" замінити " ІНФОРМАЦІЯ_9 " на " ІНФОРМАЦІЯ_9 ";

-в актовому записі про смерть ОСОБА_6 №670 від 10 травня 2012 року, складеного Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести наступні зміни, а саме: у відомостях про померлого змінити прізвище " ОСОБА_6 ". на " ОСОБА_6 ", а ім`я померлого з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_6 ";

-в актовому записі про смерть ОСОБА_3 №794 від 20 червня 2000 року, складеного Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести наступні зміни, а саме: у відомостях про померлу змінити прізвище з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ", а "по батькові" померлої з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ".

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили суду ту обставину, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також братом позивача ОСОБА_1 .

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини після смерті - ОСОБА_4 , в нотаріальному порядку.

Таким чином, суд вважає, що слід встановити факт належності правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 серпня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності « ОСОБА_6 », « ОСОБА_3 » - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Крім того, аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,2 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Щодо вимог позивача у частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки встановлення факту родинних відносин між особами, які померли, відтак не володіють цивільною правоздатністю в силу вимог ч.3 ст.25 ЦК України, не допускається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 серпня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності « ОСОБА_6 », « ОСОБА_3 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,2 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У решті вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складене 24 червня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан