З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Провадження № 2/521/2047/22
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості з орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій, -
01 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди квартири по АДРЕСА_1 .
Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язаний передати Орендарю в тимчасове платне користування, а Орендар зобов`язаний прийняти в тимчасове платне користування приміщення та зобов`язана платити орендну плату у розмірі 3000 (грн тисячі) грн 00 коп.
Пункт 8.2. визначає, що у випадку, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість Орендаря складає в середньому не менше 6000 (шість тисяч) грн 00 коп, Орендар також сплачує штраф Орендодавцю у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Відповідачем не сплачено орендну плату за період з 01 вересня 2018 по 01 грудня 2021 р., що становить 39 місяців, зокрема за вказаний період заборгованість складає 117000 (сто сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. Відповідно, штраф у розмірі 5000 грн в порядку п. 8.2. Договору повинен бути застосований 38 раз на суму 190000 гривень 00 коп., так як з другого місяця оренди сума боргу була більша ніж 6000 грн.
Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила, відзиву на позов не надавала.
Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 20.01.2000 р.
01 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди квартири АДРЕСА_2 (15-19 а. с.).
Згідно п. 1. 1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язаний передати Орендарю в тимчасове платне користування, а Орендар зобов`язаний прийняти в тимчасове платне користування приміщення, загальною площею 48,4 кв. м. (п. 1.3. Договору), що розміщена на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.2. Договору), та зобов`язана платити орендну плату у розмірі 3000 (гри тисячі) грн 00 коп (п. 5.1. Договору).
У пункті 2.1. Договору визначено, що метою оренди квартири є проживання Орендаря.
Згідно п. 5.2. Договору орендна плата, визначена у п. 5.1. Договору, сплачується Орендарем не пізніше 05 числа кожного наступного місяця.
Відповідно до п. 5.6. Договору вартість комунальних платежів не входить в орендну плату та, згідно п. 5.7. Договору оплачується Орендарем самостійно та своєчасно, з можливістю максимальної затримки з оплати строком не більше ніж 2 місяці.
Відповідно до положень визначених у п. 1.7. Договору, в оренду також надається майно, що знаходиться у квартирі, яка орендується, зокрема: спальний гарнітур світлого кольору, що складається з окремих визначених у договорі складових, в справному стані; диван-ліжко; книжкова та платтяна шафа в справному стані; електробойлер в робочому справному стані тощо.
Сторони домовились, що порядок відновлення приміщення та майна Квартири, що орендується здійснює Орендар (п. 1.8. Договору).
У розділі 8 Договору визначено відповідальність за порушення Договору, зокрема відповідно до п. 8.1. Договору у випадку порушення зобов`язань, що виникли з цього Договору, Сторона несе відповідальність визначену Договором та/чи нормами діючого законодавства.
Пункт 8.2. визначає, що у випадку, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість Орендаря складає в середньому не менше 6000 (шість тисяч) грн 00 коп., Орендар також сплачує штраф Орендодавцю у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Наразі, відповідачем не сплачено орендну плату за період з 01.09.2018 по 01.12.2021 рік, що становить 39 місяців, зокрема за вказаний період заборгованість складає 117000 (сто сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. (розрахунок: 3000 х 39).
Відповідно, штраф у розмірі 5000 грн. в порядку п. 8.2. Договору повинен бути застосований 38 раз на суму 190000 гривень 00 коп., так як з другого місяця оренди сума боргу була більша ніж 6000 грн. (розрахунок: 6000 х 38).
Згідно п. 10.3. термін дії цього Договору закінчується 30 вересня 2019 року, у випадку неповідомлення сторін Договору про припинення його дії, цей Договір автоматично продовжується на 12 місяців, до тих пір, поки одна із сторін письмово не повідомить іншу сторону за 1 місяць про його розірвання. Отже, враховуючи зазначене термін дії Договору автоматично пролонговано сторонами, і наразі відповідачка продовжує користуватись квартирою.
У випадку припинення Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Квартири та майна по Акту приймання-передачі включно. Закінчення терміну дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі у повному обсязі, враховуючи санкції (п. 5.8. Договору).
На виконання умов п. 3.2. Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування приміщення та майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать підписи сторін Договору згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.09.2018 (а. с. 20), що є додатком до цього Договору.
Отже, як вбачається з вищевикладеного, відповідачка з моменту укладення Договору почала проживати у квартирі, але умови Договору щодо сплати орендної плати та комунальних платежів згідно п. 5.1. та 5.7. Договору не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості як зі сплати орендної плати у розмірі 117 000,00 грн, так і зі сплати комунальних платежів у загальному розмірі 24 708,71 грн, з яких газопостачання 2 933,97 грн, теплопостачання 4 785,84 грн, електропостачання 16 988,90 грн.
Позивачем неодноразово повідомлялось відповідачку про необхідність погашення заборгованостей, зокрема й за комунальні платежі, у програмі-месенджері «Вайбер», проте відповідачем не вживались дії щодо виконання своїх договірних обов`язків.
Представником позивача було надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено наступне. Відповідно до довідки ОБСББ «НАШ ДОМ» від 21.04.2022 №2, борг за комунальні послуги (квартплата та вода) з 2018 по 2022 на 01.01.2022 становить 6632,49 грн. Відповідно до листа КП «Теплопостачання міста Одеси» від 15.12.2021 №02.01- 21/892 за період з 01.09.2018 до 01.12.2021 за послуги центрального опалення були здійсненні нарахування в сумі 10 070,67 грн. Відповідно до листа ТОВ «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія» від 10.12.2021 №587/06-02-4864 у ОСОБА_1 існує заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту електричну енергію у розмірі 13 864,90 грн., а також за виданим судовим наказом від 08.06.2021: 3% річних у розмірі 388,19 грн., інфляційні нарахування у розмірі 974,87 грн. та судовий збір у розмірі 227,00 грн.
З викладеного вбачається, що загальний розмір заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2018 по 01.12.2021 складає 32 158,12 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Нормами глави 59 ЦК України встановлюється порядок користування житлом за договором найму (оренди).
Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно з ч. 1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.
Згідно ч. 1ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до вимог ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла.
За приписами ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Як передбачено ч. 1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Дія цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як передбачено ч. 4 та 5ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За викладених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені на суму з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3337,17 грн.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 81, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості з орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість з орендної плати у розмірі 117000,00 (сто сімнадцять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) штраф у розмірі 190000,00 (сто дев`яносто тисяч гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 05 липня 2022 року.

СУДДЯ: В.К.Гуревський