Справа № 383/493/22
Номер провадження 2-з/383/8/22
УХВАЛА

06 липня 2022 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» - адвоката Павленко С.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 року в провадження Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла вищезазначена цивільна справа.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 16.03.2022 року №10/0/9-22 «Про скасування розпорядження від 16 березня 2022 року №9/0/9-22, зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Миколаївської та Харківської областей), відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, зокрема змінено територіальну підсудність судових справ Снігурівського районного суду Миколаївської області - Бобринецькому районному суду Кіровоградської області.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачами добровільно умов кредитного договору № від 30.11.2020 року.

Одночасно з пред`явленням позову представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» - адвокатом Павленко С.В. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідачів.

В обґрунтування заяви зазначив, що позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 належним чином не виконують свої зобов`язання за кредитним договором № від 30.11.2020 року перед ТОВ «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень», внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 538679,23 грн. ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі торгово-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 218,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власником житлового будинку, загальною площею 59,50 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Реальна ринкова вартість вказаного нерухомого майна співмірна з сумою заборгованості, що підтверджується роздруківками оголошень з офіційного сайту «DOM.RIA» URL: https://dom.ria.com/uk/. З метою недопущення обставин відчуження позичальником та поручителем належного їм нерухомого майна для ухилення від виконання судового рішення, що може утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, існує необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідачів, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги банку.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

За вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) зазначено, що «Законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі. Для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно. Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову».

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вказане відповідає правовому висновку висловленому Верховним Судом 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Предметом позову у справі є солідарне стягнення з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № від 30.11.2020 року у розмірі 538679,23 грн.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть відповідачі необхідну суму грошових коштів.

З огляду на викладене вважаю, що застосування заходів забезпечення позову, обраних позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №294964827 від 17.01.2022 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 59,50 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість нерухомого майна 62127 грн. (а.с.49).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294967139 від 17.01.2022 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності нерухоме майно нежитлова будівля, торгово-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 218,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50-51).

Заявник зазначає, що відповідно до відомостей українського сайту «DOM.RIA» URL: https://dom.ria.com/uk/ із продажу та оренди всіх типів нерухомості, ринкова ціна на вторинному ринку продажу комерційних приміщень міста Миколаєва загальною площею від 200 до 250 кв.м., коливається в межах від 55000 доларів США до 135000 доларів США, в залежності від стану та місця розташування приміщення, середня ринкова вартість становить 83333 доларів США. Ринкова ціна на вторинному ринку продажу житлових будинків міста Миколаєва загальною площею від 63 до 70 кв.м. становить від 18000 доларів США до 34000 доларів США, в залежності від стану та місця розташування житлового будинку, середня ринкова вартість становить 25666 доларів США.

На підтвердження вартості майна заявником надано витяги із сайту «DOM.RIA» щодо продажу нежитлових приміщень та житлових будинків в межах міста Миколаєва, що відповідають характеристикам нерухомого майна належного відповідачам (а.с.52-57).

Разом з тим, місто Снігурівка Миколаївської області, де розташовані об`єкти нерухомості, на які просять накласти арешт, знаходиться на території Снігурівської міської територіальної громади, що включена до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75, що знижує попит на таку нерухомість, яка внаслідок збройної агресії може бути пошкоджена або знищена, а відповідно зменшує її ринкову вартість. Вказана обставина також унеможливлює визначення їх ринкової вартості на даний час. Крім того, очевидно, що нерухомість, розташована в місті Снігурівка Миколаївської області має меншу вартість в порівнянні з нерухомістю, розташованої в місті обласного значення Миколаїв, наведених у витягах із сайту оголошень «DOM.RIA», що дає підстави для висновку про співмірність та адекватність заходу забезпечення, який просить застосувати позивач заявленим позовним вимогам.

Отже, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а наявні у матеріалах справи документи підтверджують, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. При цьому, суддею враховується, що відповідачами не вживалися дії щодо повернення грошових коштів, поведінку відповідачів щодо ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань, розмір заявлених вимог.

При цьому, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне відповідачам, лише тимчасово обмежить права відповідачів щодо розпорядження цим майном, проте, такі заходи не перешкоджають здійсненню відповідачами права користування та володіння майном, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Крім того, приходжу до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивача вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення його прав. Тобто, існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи майно буде відчужене на користь інших осіб, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, що призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Враховуючи вказане, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» - адвоката Павленко С.В. про забезпечення позову підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Застосований судом захід забезпечення позову не спричинить в подальшому збитків відповідачам, оскільки не перешкоджатиме володінню та користуванню об`єктами нерухомого майна, на які накладено арешт до вирішення спору по суті, тому вважаю застосування зустрічного забезпечення не доцільним.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» - адвоката Павленко С.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Центр Фінансових рішень» (, юридична адреса 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50/Б, адреса для листування 02094, м. Київ, а/с 57, пр-т. Ю. Гагаріна, 23) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно - нежитлову будівлю, торгово-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 218,2 кв.м., що складається з нежитлової будівлі за літ. Б-1, підвал за літ.А-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 59,50 кв.м., житловою площею 45,20 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Дана ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Копію ухвали направити сторонам.

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7 ст. 158 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06.07.2022 року.

Суддя В.В. Бондаренко