печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/49509/21-ц

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Олефір Олександр Олександрович,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Олефір Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

представник позивача - адвокат Мішустін М. К.

представник відповідача - адвокат Цирулевська М. В.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1860, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк Аллою Василівною.

В обґрунтування позову зазначив, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк Аллою Василівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1860, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Олефір О. О. 22.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65876451 щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 252 500, 00 грн.

Позивач вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що вчинений без дотримання вимог щодо наявності безспірної заборгованості. Поряд з цим, вчиняючи виконавчий напис, приватним нотаріусом не було враховано те, що боржником не було отримано письмові вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №1860, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк Аллою Василівною.

Копії ухвал від 22.10.2021 року було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу та третім особам було направлено копію позовної заяви з додатками.

Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву, та встановлено третій особі строк на подання пояснень щодо позову протягом десяти днів із дня отримання ухвали про відкриття провадження.

29.12.2021 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача, в якому просить відмовити у позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.

У відзиві, зокрема, зазначено, що вимоги ОСОБА_2 про повернення суду позики за договором є безспірними, а приватним нотаріусом Кондратюк А. В. дотримано законного порядку вчинення нотаріальних дій при складені виконавчого напису нотаріуса №1860 від 04.06.2021 року, для вчинення вказаних нотаріальних дій ОСОБА_2 було надано нотаріусу наступні документи: оригінал договору позики від 24.05.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В. та зареєстрованого в реєстрі за №2143, вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 19.12.2020 року, докази повернення 11.01.2021 року ОСОБА_2 . Вимоги про повернення позики за договором, банківську виписку з рахунку ОСОБА_2 , відкритого а АТ КБ «ПриватБанк», вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 15.04.2021 року з доказами направлень про усунення порушень за договором позики. Відтак, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

29.12.2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, зазначає, що повноваження представника позивича належним чином не підтвердженні.

Треті особи пояснення на позов не надали.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що позовна заява не підлягає залишенню без розгляду, а клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду від 29.12.2021 року - не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката підтверджуються в порядку, встановленому законом, оригіналом ордеру, виготовленого на паперовому бланку або згенерованого на офіційному веб-сайті НААУ.

Частиною 7 ст. 62 ЦПК України визначено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Так, оскільки представником позивача - адвокатом Мішустіним М. К. Подано позовну заяву з додатками через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та підписано електронним цифровим підписом, суд приходить до висновку, що підписаний електронним цифровим підписом ордер адвоката належним чином підтверджує повноваження останнього.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.05.2006 року між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В. та зареєстрований в реєстрі за №2143, відповідно до якого ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 грошові кошти у позику в розмірі 252 500, 00 грн, сума позики передана в готівковій формі, в національній грошовій одиниці України - гривні (а.с.18-19 ).

Відповідно до п. 3-4 договору позики від 24.05.2006 року сума позики передана на невизначений строк, але не менше ніж на 1 (один) рік. З моменту пред?явлення вимоги за домовленістю сторін позика має бути повернута позичальником протягом 3 (трьох) місяців від для пред?явлення вимоги позикодавцем. Сума позики не може повертатись частинами. Повернення суми позики буде підтверджено заявою позикодавця, справність підпису на якій буде засвідчено нотаріусом (а.с.18-19 ).

Пунктом 7 вказаного договору визначено, що якщо позичальник не поверне позику протягом строку, встановленого в п. 3 позикодавець має право, починаючи із наступного для після цього строку, пред?явити цей договір до стягнення, у тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.18-19 ).

19.12.2020 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із заявою-вимогою про повернення суми позики, переданої за договором від 24.05.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В. та зареєстрованим в реєстрі за №2143, у розмірі 252 500, 00 грн, протягом 3 місяців з моменту пред?явлення даної вимоги (а.с. ).

Вказана заява-вимога була направлена на всі відомі позивачу адреси ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с. 62-66) ; АДРЕСА_2 (а.с. 67-71 ); АДРЕСА_3 (а.с. 72-76 ).

Як вбачається із доданих копій конвертів вказані листи із заявою-вимогою були повернуті без вручення адресату, в тому числі і «за терміном зберігання» (а.с. 76 ).

15.04.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про усунення порушень, а саме просив повернути суму позики в розмірі 252 500, 00 грн (а.с. 77).

Вказана вимога про усунення порушень була направлена на всі відомі позивачу адреси ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с. 78-81) ; АДРЕСА_2 (а.с.82-86 ); АДРЕСА_3 (а.с. 87-91 ).

04.06.2021 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк Аллою Василівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1860, про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 252 500, 00 грн, у зв?язку із невиконанням останнім умов Договору позики від 24.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Марчук К. В. та зареєстрованого в реєстрі за №2143 (а.с. 20).

22.06.2021 року на підставі виконавчого напису №1860 від 04.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Олефіром Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження №65876451 (а.с. 14-15).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 зазначеного закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу було надано оригінал договору позики від 24.05.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В. та зареєстрованого в реєстрі за №2143, вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 19.12.2020 року, докази повернення 11.01.2021 року ОСОБА_2 . Вимоги про повернення позики за договором, банківську виписку з рахунку ОСОБА_2 , відкритого а АТ КБ «ПриватБанк», вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 15.04.2021 року з доказами направлень про усунення порушень за договором позики.

На підставі вищезначеного, суд приходить до висновку, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис без порушень норм законодавства, належним чином перевірено безспірність задоргованості правильно встановлено безспірність заборгованості боржника та просточення виконання зобов?язань.

Разом з тим, суд бере до уваги, що у договорі позики від 24.05.2006 року, який був підписаний позивачем, сторони домовились про те, що якщо позичальник не поверне позику протягом строку, встановленого в п. 3 цього договорупозикодавець має право, починаючи із наступного для після цього строку, пред?явити цей договір до стягнення, у тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності заборгованості підтверджується наданими суду доказами, а отже позов є не обґрунтований, а виконавчий напис не підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», 1-23, 58, 60, 62, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Олефір Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22.10.2021 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі №1860, вчиненим 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк Аллою Василівною.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна, адреса: вул. Пушкінська, 8-Б, м. Київ, 01001;

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Олефір Олександр Олександрович, адреса: провул. Гуцала Євгена, 5, кв. 2, каб. 2, м. Київ, 01011.

Суддя Г. О. Матійчук