Справа № 159/2269/22
Провадження № 2/159/878/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18.05.2020 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що в судовому порядку доведено відсутність споріднення між ним та дитиною, за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.05.2022 виключено з актового запису про народження відомості про ОСОБА_1 як батька дитини, тому просив звільнити від сплати аліментів з часу набрання рішенням законної сили, тобто з 06.06.2022, та стягнути витрати на правничу допомогу.

На підставі п.3 ч.6 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про підтримання вимог позовної заяви та слухання справи у її відсутності.

У відзиві на позовну заяву представник позивача ОСОБА_5 погоджується з відсутністю підстав для стягнення з позивача аліментів на утримання дитини відповідача. Вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. вважає завищеними та необґрунтованими, просить зменшити їх розмір.

У судове засідання відповідач та її представник не з`явилися.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.

За матеріалами справи на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2020 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.05.2022 виключено з актового запису №909, складеного 18.11.2016 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутність кровного споріднення позивача ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_4 доведена висновком судової молекулярно-генетичної експертизи. Рішення набрало законної сили 06.06.2022.

Згідно із частиною четвертою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом III Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про позивача як батька дітей є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Такі висновки викладені у постанові Верховного суду від 21.07.2021 року в справі №477/1165/20, провадження №61-19171св20.

Обов`язок позивача ОСОБА_1 сплачувати аліменти був заснований на факті батьківства, проте судовим рішенням встановлено, що позивач не є батьком дитини та виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька, а тому вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини обґрунтовані.

З часу набрання законної сили рішенням суду (06.06.2022) немає підстав вважати позивача батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , у зв`язку з чим починаючи з цієї дати відсутні підстави для продовження стягнення з нього аліментів за виконавчим листом.

Отже позов підлягає до задоволення.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. У відзиві на позовну заяву представник відповідача визнала заявлені вимоги позивача.

Згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, решту 50 % судового збору в розмірі 496 гривні 20 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат позивачем до позовної заяви долучено: копію укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Філончук Н.В. договору про надання правничої допомоги від 09.05.2022, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести в зв`язку із розглядом справи від 14.06.2022.

У розрахунку суми судових витрат перераховані послуги: надані послуги консультація клієнта, вивчення поданих документів, узгодження правової позиції 1000 грн. (500 грн. х 2 год.), підготовка позову про звільненні від сплати аліментів 3000 грн. (500 грн. х 6 год.); витрати, які позивач очікує понести: 2000 грн. (1000 грн. х 2 судових засідання).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, заявленим клопотання відповідача про зменшення указаних витрат, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180, 181 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76, 137, 141, 142, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 починаючи з 06.06.2022 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2020 в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття.

Зобов`язати Головне управління Державного казначейства України у Волинській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним 14.06.2022 на р/р НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, згідно квитанції ID №2611-9922-8247-0016 від 14.06.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено і підписано без проголошення 01.07.2022

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК