Справа № 752/1334/14-ц
Провадження № 2-р/752/13/22
У Х В А Л А

26.05.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі - Потапенко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту окремого проживання дружини та чоловіка та визнання права особистої приватної власності,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Валерія Яковича про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, в ході виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28 вересня 2017 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 29 листопада 2017 р. та постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 р., позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту окремого проживання дружини та чоловіка у зв`язку з фактичним припиненням щлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності на грошові кошти відмовлено.

Після перегляду справи судом касаційної інстанції ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця із заявою про виконання судового рішення в частині присуджених до стягнення на її користь грошових коштів.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено грошові кошти боржника, реалізовано виявлене нерухоме майно, однак до тепер рішення суду залишається невиконаним.

02 січня 2019 р. за результатами розгляду подання приватного виконавця було постановлено ухвалу, відповідно до якої подання приватного виконавця Павлюка Н.В. було задоволено частково, звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,0593 га, яка знаходиться на території М-Рубежівської сільської ради у Садовому товаристві «Озерне», і передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради від 07.10.1997 р., право власності на яку не зареєтроване у встановленому законом порядку. В іншій частині - відмовлено.

Позивачем ОСОБА_1 подана заява про роз`яснення судового рішення від 28.09.2017 р. та ухвали суду від 02.01.2019 року щодо визначення єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості.

Свою заяву позивач обгрунтовує тим, що в ході виконання судових рішень між нею та приватним виконавцем виникли непорозуміння з приводу реалізації вказаного нерухомого майна, оскільки на думку приватного виконавця, якщо збудований в період шлюбу з відповідачем на належній йому земельній ділянці дачний будинок відсутній в реєстрі, земельна ділянка має бути реалізована як така, на якій відсутнє будь-яке нерухоме майно. Однак, звернення стягнення у запропонований приватним виконавцем спосіб порушуватиме права позивача, оскільки рішенням суду від 28.09.2017 р. встановлено її право як власника на 1/2 дачного будинку, що побудований на земельній ділянці, яка на праві власності належить ОСОБА_2 .

Сторони, їх представники та приватний виконавець в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду заяву повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про роз"яснення судових рішень з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення

рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить

недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового

рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене

питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд

викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких

викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись

питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення

рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився

установлений законом строк, протягом якого рішення може бути

пред`явлене до виконання.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Рішення суду від 28.09.2017 р. та ухвала суду від 02.01.2019 р., які просить роз`яснити позивач, є зрозумілими; судом вирішено вимоги щодо поділу спільного майна подружжя; звернуто стягнення на належне боржнику нерухоме майно, що не потребує додаткових ро`зяснень.

Питання, що ставить на вирішення суду позивач, стосуються встановлення порядку та способу виконання рішення.

Враховуючи викладене, заява позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.271 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту окремого проживання дружини та чоловіка та визнання права особистої приватної власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була врученау день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: