Справа № 196/165/22
№ провадження 2/196/212/2022
11 липня 2022 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт Царичанка Дніпропетровської області справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -
23 березня 2022 року позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.06.2021 року було укладено договір про споживчий кредит №306/10 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 . Відповідно до кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно договору кредит надається в загальному розмірі 40 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.06.2026 року. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1995,98 грн. та сплачувати проценти на залишок основної суми боргу щомісячно до 1 числа місяця, наступного за звітним.
Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо надання кредиту позичальнику виконав в повному обсязі. Однак, як передбачено договором, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1995,98 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умовами договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної договором.
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконує, має заборгованість, у зв`язку з чим позивачем відповідно до п.3.10 укладеного договору, змінено термін остаточного повернення кредиту, який вважається такий що настав.
У зв`язку з наявністю заборгованості позивачем нараховані три відсотки річних та втрати від інфляції. Станом на 16.02.2022 прострочена заборгованість за ОСОБА_1 складає 46 093,00 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 38 627,78 грн.; проценти за користування кредитом - 6 624,99 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 134,43 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 47,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 504,31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 153,82 грн.
Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його заяву в повному обсязі, стягнути борг за кредитом, інфляційні та 3 % річних та судовий збір.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2022 призначення судді не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (суддя Прекурат А.В. - неповноважність, суддя Руснак А.І. - перебуває у відгулі відповідно до наказу від 14.03.2022 №8-В "Про надання відгулів").
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2022 року, вказану справу 11.05.2022 року передано на розгляд судді Костюкова Д.Г.
Ухвалою суду від 16 травня 2022 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які були отримані відповідачем 24 травня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
17.06.2022 року від позивача надійшла уточнена позовна заява з доказами направлення копії заяви про зменшення позовних вимог відповідачу, згідно якої, враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості, остаточно прохали стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40 513,00 грн., яка складається: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 33 047,78 грн.; проценти за користування кредитом - 6 624,99 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 134,43 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 47,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 504.31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 153,82 грн.
Проте, станом на 07.07.2022 року відзив на позов до суду не подавала.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Судом встановлено, що 01.06.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №306/10, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 40 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.06.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено відповідно до умов кредитного договору (а.с.8-14).
Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язана сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних.
Згідно із п. 3.2.1 кредитного договору, банк здійснює надання кредиту одноразово, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
При цьому, згідно п. 1.1.13 кредитного договору, поточний рахунок відкритий в банку позичальником, поточний рахунок № НОМЕР_1 .
За змістом пункту 3.1.1 кредитного договору, банк надає кредит з моменту виконання позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту, а саме: сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2000,00 грн. протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього договору; банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку позичальника одночасно з зарахуванням на поточний рахунок суми кредиту, для чого позичальник зобов`язана забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з поточного рахунку, в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді кредиту), що буде доступна їй для використання на поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди банку.
Згідно із пунктом 3.3.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1995,98 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 01 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з липня 2021.
За умовами пункту 4.3 кредитного договору, позичальник зобов`язана: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з кредитного договору.
Відповідно до пункту 8.3 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.
Отже, за кредитним договором виникли зобов`язання: в банку надати позичальнику кредит у розмірі встановленому кредитним договором; в позичальника повернути отримані кредитні кошти у встановлений строк, сплачувати проценти, а також штрафні санкції (у випадку їх наявності).
Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором.
В той же час, позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів.
У відповідності умов кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання позичальником будь якого зобов`язання визначеного кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій.
Відповідно до п. 3.9.3.2 кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів.
Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів (п. 3.10.2.2 кредитного договору).
Проте, відповідач не неналежно виконує свої обов`язки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Зокрема, 01.10.2021 року відповідач не здійснила повну оплату нарахованих за користування кредитом відсотків.
Таким чином кількість днів прострочення виконання зобов`язання становить понад 89, що свідчить про настання відкладальної обставини, передбаченої п. 3.9.3 кредитного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.24, 25) станом на 16.02.2022 року заборгованість по кредитному договору відповідача становила 46 093,00 грн., яка складається: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 38 627,78 грн.; проценти за користування кредитом - 6 624,99 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 134,43 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 47,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 504.31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 153,82 грн.
При цьому, згідно заяви позивача про зменшення позовних вимог, ОСОБА_1 було погашено заборгованість по тілу кредиту, та остання має заборгованість перед Банком у розмірі 40 513,00 грн., яка складається: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 33 047,78 грн.; проценти за користування кредитом - 6 624,99 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 134,43 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 47,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 504.31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 153,82 грн.
В свою чергу, в підпункті 4.2.1 кредитного договору, позивач та відповідач домовились, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання останньою взятих на себе зобов`язань по цьому договору.
Пунктом 4.2.2 кредитного договору, встановлюється право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також, в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитиний договір підписаний позичальником його власноручним підписом.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач також погодився з обчисленням загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що підвереджує його власноручний підпис на таблиці обчисленням загальної вартості для споживача кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 01.06.2021 року.
Отже, підписання Договору про споживчий кредит від 01.06.2021 року свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови даної заяви цілком зрозумілі і вона вважає його справедливим по відношенню до неї, а також своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні заяв до договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відносно правової природи стягнення трьох процентів річних згідно частини другої статті 625 ЦК слід зазначити, що вказана норма застосовується як наслідок неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання та не застосовується при стягненні процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, які визначені положеннями статей 536, 1048, 1056-1 ЦК України. Таким чином, правомірне та неправомірне користування грошовими коштами позичальником, а відтак стягнення процентів за правомірне (статті 536, 1048, 1056-1 ЦК) та неправомірне (стаття 625 ЦК) користування не є тотожними поняттями і регулюються різними нормами ЦК.
На даний час відповідачем ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит не була сплачена.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов заяви до договору, відповідач зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом просив стягнути з відповідача заборгованість саме у сумі 40 513,00 гривень, яка утворилася у зв`язку з порушенням зобов`язань з боку відповідача та складається із заборгованості основного боргу, заборгованості по сплаті відсотків, 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу, 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам, інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу, інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам, згідно наявного розрахунку заборгованості.
З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 40 513,00 гривень.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2481,00 гривень, понесення яких документально підтверджено (а.с. 1).
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 11.07.2022 року.
Суддя: Д.Г. Костюков