СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/19/22
ун. № 759/9508/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Радзівіл А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 56779999

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Солом`янського РВ ДВС у м. Києві, просив визнати бездіяльність відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві - зловживання процесуальними правами та застосувати захід процесуального примусу: стягнути в дохід державного бюджету з відповідної особи штраф у виді трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи з розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, а саме: 33% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016, враховуючи дохід за випискою з рахунку у Райфайзен банку, наявною у матеріалах виконавчого провадження, враховуючи утриманні податки, до листопада 2018 року включно; зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи зі зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, а саме: 1 059,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 і до їх повноліття; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити відповідні установи про скасування 28.07.2021 судом постанов про арешт майна боржника, про обмеження в правах виїзду за межі України, керування транспортними засобами, користування вогнепальною зброєю, полювання, а також видалити відомості про скаржника з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження відповідно до п.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві окремо розрахувати та надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за останні 12 місяців, згідно заяви скаржника. Скарга обґрунтована тим, що у провадженні Солом`янського РВ ДВС у м. Києві знаходиться виконавче провадження №56779999, за виконавчим листом у справі №759/9508/16-ц, дублікат якого виданий Святошинським районним судом м. Києва 12.07.2018, про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі, після зміни способу та розміру стягнення рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2019, 1 059,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 і до повноліття. 13.12.2021 Солом`янським РВ ДВС у м. Києві було зареєстровано заяву скаржника від 07.12.2021, в якій останній просив перерахувати та відобразити розмір заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з дати подачі позову 06.07.2016; врахувати спосіб згідно ухвали суду від 26.11.2019; окремо розрахувати та надати розрахунок заборгованості і сплати аліментів за останні 12 місяців та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження. Станом на дату подання скарги до суду письмової відповіді з Солом`янського РВ ДВС у м. Києві не надходило.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Стягувач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності не подав.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності стягувача та представника органу державної виконавчої служби, оскільки це не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судовим розглядом, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2016 позов ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.07.2016 і до їх повноліття.

12.07.2018 Святошинським районним судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 33% з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.07.2016 і до їх повноліття

Постановою державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Москаленка А.А. від 16.07.2018 відкрито виконавче провадження №56779999 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/9508/16-ц, виданого 12.07.2018.

Окрім того, постановою державного виконавця від 16.07.2018 у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №56324301 від 16.07.2018 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис №16985112 про арешт всього рухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 16.07.2018.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №172735208 від 05.07.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження 27053850 щодо арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна від 16.06.2018, виданого Солом`янським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у ВП 56779999.

Відповідно до повідомлення Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №46673 від 09.07.2019 відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

Постановами головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойко Л.Р. від 09.07.2019 у ВП №56779999 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа у справі №759/9508/16-ц, виданого 12.07.2018.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойко Л.Р. від 26.09.2019 у ВП №56779999 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26.11.2019, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2020, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №56779999 - незаконною та скасовано. Визнано незаконними дії головного державного виконавця Штойки Л.Р. та скасовано винесені нею постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про арешт коштів боржника. Зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойку Л.Р. перерахувати заборгованість та відобразити її повністю з дня пред`явлення позову - щомісяця у Додатку 15 до Інструкції, у спосіб враховуючи доводи скаржника та надати розрахунок сторонам виконавчого провадження.

Постановами старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сірацікьої М.В. від 03.11.2020 у ВП №5679999 скасовано тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами, які були встановлені постановами від 09.07.2019.

Окрім того, постановою старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сірацікьої М.В. від 03.11.2020 у ВП №56779999 знято арешт з усіх рахунків, що належать ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2020 скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, зобов`язано Старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сірацьку Марину Володимирівну, здійснити перерахунок заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №56779999 у спосіб згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2019 р.

Постановами старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Сарацької М.В. від 03.11.2020 у ВП №56779999 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа у справі №759/9508/16-ц, виданого 12.07.2018.

11.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, за якою з урахуванням заяви про збільшення вимог, він просив визнати невідповідним закону та скасувати Розрахунок заборгованості від 19.04.2021 р., розрахований державним виконавцем Марченко О.Ю. у виконавчому провадженні № 56779999, а також від 07.07.2021 р. розрахований державним виконавцем Пилипишиним П.Б.; обчислити судом розмір заборгованості аліментів для встановлення відсутності законних підстав для вчинення оскаржуваних боржником виконавчих дій; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати заборгованість зі сплати аліментів: з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016 р.; враховуючи утримані податки; перерахувати сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження - липень 2018; новий розмір і форма аліментів згідно рішення суду - від грудня 2018р. та надіслати його сторонам виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати заборгованість зі сплати аліментів у спосіб згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва 26.11.2019 року, яка набрала законної сили 16.09.2020 року; визнати незаконними дії державних виконавців Солом`янського РВ ДВС у м. Києві та скасувати: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову про арешт майна боржника від 16.07.2018 р.; повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити відповідні установи про скасування судом постанов про арешт майна боржника, про обмеження в правах: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною зброєю; полювання, а також видалити відомості про скаржника з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити всі банківські установи про зняття арешту з коштів на рахунках згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві повідомити про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги суд і заявника - не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання; визнати незаконними ненадання відповідей на заяви та запити скаржника державними виконавцями Солом`янського РВ ДВС у м. Києві та зобов`язати надати відповіді.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2021 скаргу задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Розрахунок заборгованості від 19.04.2021 р., розрахований державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Марченко О.Ю. у виконавчому провадженні № 56779999 та Розрахунок заборгованості від 07.07.2021р., розрахований державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Пилипишиним П.Б. Зобов`язано державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), який здійснює виконавче провадження № 56779999, не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали, яка набрала законної сили, здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 , з 06.07.2016 р., враховуючи утримані податки та збори, та ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2019 року у справі № 759/9508/16. Визнано незаконними дії державних виконавців Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) та скасувати винесені ними постанови у виконавчому провадженні № 56779999, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову про арешт майна боржника від 16.07.2018 р.; повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників.

В частині заявлених вимог щодо зобов`язання державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), повідомити відповідні установи про скасування судом постанови про арешт майна боржника, про обмеження в правах: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною зброєю; полювання, а також видалення відомостей про скаржника з Єдиного реєстру боржників; банківські установи про зняття арешту з коштів на рахунках згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», то суд вважав вказані вимоги недоведеними та такими, що заявлені передчасно.

Щодо вимоги визнати бездіяльність відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві - зловживання процесуальними правами та застосувати захід процесуального примусу: стягнути в дохід державного бюджету з відповідної особи штраф у виді трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 144 ЦПК України заходом процесуального примусу, крім іншого, є штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, як найсуворішого заходу процесуального примусу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що скаржник вказував як підставу застосування судом процесуального примусу те, що Солом`янським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) ніяких дій згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2021 не вчинено, обмеження у правах не скасовані, з реєстру боржників скаржника не видалено, про виконання ухвали суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання - не повідомлено.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VII ЦПК України унормований судовий контроль за виконаннями рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на скасування обмежень у правах або видалення відомостей з реєстру боржників.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Як зазначалось вище, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно із ч. 2, 3 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відтак, з аналізу вказаних норм, вбачається, що інститут заходів процесуального примусу застосовується під час судового розгляду та сприяє дотриманню сторонами та учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків, недопущенню маніпулювання судовою системою та створює умови для більш швидкого і результативного розгляду справ.

Тому право суду застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу, передбачене п.1 ч.1 ст.148 ЦПК України, можливе у разі ухилення від вчинення дій, покладених судом судовим рішенням, як процесуальним актом суду, а не рішенням суду, як судовим актом, яким справа вирішується по суті.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що ЦПК України не регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу.

Більше того, суд звертає увагу, що до суду не надано жодних доказів того, що Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) умисно не виконує рішення суду в частині скасування обмежень у правах скаржника. Так, для прикладу, скаржником не надано витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, належного скаржнику, станом на дату звернення до суду.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу скаржника, що відповідальність за умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили передбачена ч.2 ст.382 КК України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 201/9139/18 (провадження № 14-321цс19).

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині.

Щодо вимог зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи з розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, а саме: 33% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016, враховуючи дохід за випискою з рахунку у Райфайзен банку, наявною у матеріалах виконавчого провадження, враховуючи утриманні податки, до листопада 2018 року включно та зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи зі зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, а саме: 1 059,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 і до їх повноліття; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження відповідно до п.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, скаржник вже звертався до Святошинського районного суду м. Києва з аналогічними вимогами (пр. № 4-с/759/118/21).

28.07.2021 суд постановив ухвалу, якою зобов`язано державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), який здійснює виконавче провадження № 56779999, не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали, яка набрала законної сили, здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 , з 06.07.2016 р., враховуючи утримані податки та збори, та ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2019 року у справі № 759/9508/16.

Окрім того, судом застосовано ст. 453 ЦПК України, та зобов`язано Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) має повідомити про виконання ухвали суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Обставинами, якими скаржник обґрунтовував заявлену скаргу у пр. № 4-с/759/118/21, були те, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 19.04.2021 розпочато не з дати з якої стягуються аліменти - 06.07.2016, а з грудня 2018 року; розрахунок здійснювався не згідно рішення суду, були незараховані платежі.

При цьому в основу вирішення предмета скарги в розрізі заявлених вимог увійшло дослідження судом усіх мотивів і підстав, з яких суд дійшов висновків щодо розрахунку заборгованості скаржника зі сплати аліментів, про що було зазначено в ухвалі від 28.07.2021. Зокрема, досліджено та надано правову оцінку доводам скаржника щодо його незгоди із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 19.04.2021.

Водночас при зверненні до суду з цією скаргою, обґрунтовуючи вимоги, скаржник посилається на те, що з доходу скаржника аліменти стягуються з дати подання позову - 06.07.2016, що підтверджується випискою з рахунку у Райфайзен банку, але виконавцем ця виписка не взята до уваги, що призвело до неправильності розрахунку першого місяця стягнення аліментів. Розрахунок здійснювався не згідно рішення суду від 01.07.2019 у справі №759/20392/18., яким змінено розмір і спосіб стягнення аліментів.

Викладене свідчить про те, що скаржник фактично повторно просить здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016 та з урахуванням зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, враховуючи утриманні податки та збори.

Святошинський районний суд м. Києва уже надавав оцінку наведеним доводам у пр. №4-с/759/118/21, за результатами розгляду якої постановив ухвалу, яка набрала законної сили.

За таких обставин суд приходить висновки, що предмети та підстави вказаних вимог є тотожними, відмінність полягає лише в тому, що в цій справі скаржник перефразував вимоги.

Зміна (перефразування) вимог та не свідчить про зміну предмета вимог. Такі залишились незмінними - це здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016 та з урахуванням зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, враховуючи утриманні податки та збори.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Враховуючи наявність рішення суду у справі за скаргою ОСОБА_1 про зобов`язання відповідальних осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили, провадження у цій частині підлягає закриттю.

Щодо вимоги зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)повідомити відповідні установи про скасування 28.07.2021 судом постанов про арешт майна боржника, про обмеження в правах виїзду за межі України, керування транспортними засобами, користування вогнепальною зброєю, полювання та визнати таку бездіяльність незаконною.

Як встановлено вище, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2021 скасовано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову про арешт майна боржника від 16.07.2018 р.

Відповідно до п.4 розділу IV Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України №256/5/65 від 30.01.2018 «Про затвердження Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження» інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили. Засвідчена судом копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України з відміткою про дату набрання законної сили у разі її надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після надходження сканується у кольоровому зображенні та вноситься до Системи. Виконавець формує в Системі супровідний лист на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису, до якого додається сканована копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, та передає за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Згідно із п.2 розділу VII Наказу Міністерства внутрішній справ України, Міністерства юстиції України №64/261/5 від 30.01.2018 «Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами припиняється на підставі постанови державного виконавця. Постанова державного виконавця надсилається до ЄІС в електронному вигляді з використанням ЕЦП державного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП.

Відповідно до п.2 розділу VIIІ Наказу Міністерства внутрішній справ України, Міністерства юстиції України №64/261/5 від 30.01.2018 «Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, припиняється на підставі постанови державного виконавця. Постанова державного виконавця надсилається до ЄІС в електронному вигляді з використанням ЕЦП державного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП.

Згідно із п.4 вищевказаного наказу до запровадження взаємодії відповідно до розділів ІІ, ІІІ, VII, VІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого цим наказом, обмін документами між державними, приватними виконавцями, Головним сервісним центром МВС та Національною поліцією України здійснюється в паперовому вигляді засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відтак, з аналізу вказаних норм вбачається, що у разі скасування на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, арешту майна боржника, обмеження керування транспортними засобами, обмеження користування вогнепальною зброєю, обмеження у праві полювання, окрім обмеження в праві виїзду за межі України, такі обмеження знімаються згідно з постановою виконавця, які він направляє відповідним установам.

Однак, питання про визнання незаконною бездіяльності виконавця щодо не винесення постанов про скасування обмежень у правах скаржника, останнім не заявлялись. Жодних тверджень щодо відсутності таких постанови скаржником не наводиться.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження скаржника про те, що Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ніяких дій згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2021 не вчинено, а саме обмеження у правах не скасовані, жодними доказами не підтверджено, для прикладу, скаржником не надано витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, належного скаржнику, станом на дату звернення до суду або відомостей щодо наявності інформації про обмеження боржника у базах даних уповноважених органів.

Отже, заявником у відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України не доведено обставини, які він виклав в своїй скарзі, а тому у цій частині вимоги скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Щодо вимоги видалити відомості про скаржника з Єдиного реєстру боржників.

Згідно із ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Відповідно до ч.7 ст.9 ЗУ «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1)про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів ЗУ «Про виконавче провадження» та Положення №2432/5 вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, з наведених норм вбачається, що положення ст.9 ЗУ «Про виконавче провадження» та Положення №2432/5, що підстав для видалення відомостей про скаржника з Єдиного реєстру боржників, оскільки виконавче провадження №56779999 перебуває на примусовому виконанні, та факт відсутності заборгованості за виконавчим документом не встановлено, а ухвалою суду від 28.07.2021 зобов`язано лише здійснити перерахунок такої заборгованості.

Більше того Святошинський районний суд м. Києва в ухвалі від 28.07.2021 дійшов висновку, що між сторонами виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів існує спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Тому у цій частині скарги слід відмовити.

В частині заявленої вимоги щодо зобов`язання державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) окремо розрахувати та надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за останні 12 місяців, то суд вважає вказані вимоги недоведеними. Суд вважає, що для відновлення прав ОСОБА_1 достатньо прийнятої ухвали суду від 28.07.2021, оскільки нею зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за період, що також охоплює останні 12 місяців.

Керуючись ст. 259, 260, 450-452 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в частині вимог скарги зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи з розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, а саме: 33% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з дати початку стягнення аліментів - 06.07.2016, враховуючи дохід за випискою з рахунку у Райфайзен банку, наявною у матеріалах виконавчого провадження, враховуючи утриманні податки, до листопада 2018 року включно; зобов`язати відповідальних осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві розрахувати заборгованість зі сплати аліментів у ВП №56779999, виходячи зі зміненого розміру і способу стягнення, визначеного судовим рішенням, а саме: 1 059,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 і до їх повноліття; зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві перерахувати та надіслати розрахунок сторонам виконавчого провадження відповідно до п.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» - закрити.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 04.07.2022 року.

Суддя О.А. Коваль