Справа №308/6615/21
Провадження №2/463/628/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним усного договору доручення щодо розпорядження майном та визнання недійсним довіреності, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває зазначена вище цивільна справа, яка надійшла з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Личаківського районного суду м. Львова надійшла цивільна справа відповідно до ухвали суду від 23.11.2021 про передання справи за підсудністю для розгляду по суті.

Ухвалою судді від 30.12.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.05.2022 закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті в режимі відеоконференції, оскільки позивач та її представник знаходяться у м. Ужгород Закарпатської області та не мають можливості бути присутнім в судовому засіданні в Личаківському районному суді м. Львова, у зв`язку з чим представник позивача вернувся із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було задоволено судом. Вирішено здійснювати розгляд справи у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції між Личаківським районним судом м. Львова та Господарським судом Закарпатської області.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, надавши належну оцінку поведінці позивача та її представника, вживши усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним усного договору доручення щодо розпорядження майном та визнання недійсним довіреності слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Зазначене вище відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20) та від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.05.2022 закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні у режимі відеоконференції. Судові засідання у справі (після закриття підготовчого провадження) було призначено 09.06.2022, 01.07.2022.

У судове засідання 09.06.2022 позивач та її представник не прибули, про дату час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 210 та довідкою від 09.06.2022 що позивач та представник позивача у судове засідання 09.06.2022 о 14:00 не прибули до Господарського суду Закарпатської області.

У судове засідання 01.07.2022 позивач та її представник не прибули, про дату час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 229, № 956 та довідкою від 01.06.2022 що позивач та представник позивача у судове засідання 01.07.2022 о 12:00 не прибули до Господарського суду Закарпатської області.

Про поважність причин неявки позивач та її представник суд не повідомляли. Заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності позивача суду не подавали.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

У відповідності до позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19, провадження № 61-9885св21, правове значення застосування процесуального інституту залишення позову без розгляду може мати місце за наявності в сукупності наступних умов: належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Згідно матеріалів справи про усі призначені по справі судові засідання позивача було повідомлено належним чином у встановленому законом порядку шляхом скерування судової повістки за адресою проживання останнього, що стверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями № 180, № 279, № 640.

А відтак з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що належним чином повідомлений позивач неодноразово не з`явився у судові засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, систематичною неявкою у судові засідання перешкоджає завершенню справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до позиції Верховного Суду, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в п.20 постанови від 13 березня 2019 року при розгляді справи № 199/6713/14-ц (Провадження № 14-92 цс 19), за змістом частини другої статті 44 ЦПК України перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Таким чином, неодноразова неявка позивача, яким було ініційовано судовий спір, без поважних причин у судові засідання цілком об`єктивно розцінюється судом як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

Зважаючи на те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач належним чином був повідомлений про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, неодноразово він не з`явився у судове засідання, про поважність причин неявки суд не повідомляв, а тому суд вважає за можливе постановити ухвалу відповідно до вимог ст. 260 ЦПК України, якою залишити позов без розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що залишення заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень частини другої статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Керуючись ч.2 ст.247, ст. 257 ч.1 п.3, ст.260,261,354,355 ЦПК України, суд ,-

постановив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним усного договору доручення щодо розпорядження майном та визнання недійсним довіреності - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Суддя Мармаш В.Я.