Справа № 632/1658/21
провадження № 2-с/632/6/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про скасування судового наказу

17 лютого 2022 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву про скасування судового наказу, подану боржником ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) у цивільній справі за заявою Первомайського комунального підприємства «Тепломережі» (, адреса: 64102, Харківська область, м. Первомайський, Ѕ мікрорайон приміщення дитячого садку №9) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги із централізованого опалення із ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 року заявниця звернулася до суду із відповідною заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 08 вересня 2021 року по справі №632/1658/21, провадження №2-н/632/757/21 про стягнення з неї на користь стягувача ПКП «Тепломережі» 28892,37 грн. заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та 227,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування своєї заяви зазначила, що про існування судового наказу від 08.09.2021 року дізналася лише 08.02.2022 року, коли їй у закладі громадського харчування було повідомлено про неможливість розрахунку банківською карткою, яка була заблокована. Після чого за допомогою електронного застосунку «Дія» їй стало відомо про взагалі існування вказаного наказу та відкриття виконавчою службою виконавчого провадження на примусове його виконання. До цього заявниця ОСОБА_2 про існування судового рішення від 08.09.2021 року про стягнення з неї коштів взагалі не знала, належним чином відповідні судові повідомлення не отримувала.

При зверненні до суду вважала початком перебігу строку на подання заяви про скасування судового наказу 08 лютого 2022 року відповідно до вимог ч.1 ст.170 ЦПК України, тобто дату, коли їй у закладі громадського харчування була заблокована банківська картка, а з приводу самого наказу зазначила, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 лише з 05.09.2019 року, в той час як заборгованість накопичилася за період, коли вона там навіть не була зареєстрована, тобто з 2017 року.

Дослідивши подану заяву разом із долученими до неї документами суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 слід повернути разом із долученими до неї документами, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що судовий наказ від 08.09.2021 року направлений боржнику ОСОБА_2 16.09.2021 року, а повернутий до суду 18.10.2021 року з відміткою працівника АТ «Укрпошта» про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.14-15).

12.11.2021 року представник стягувача ПКП «Тепломережі» звернувся до канцелярії Первомайського міськрайонного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу для пред`явлення для примусового виконання. 26.11.2021 року представником ПКП «Тепломережі» вказаний виконавчий документ з відміткою про набрання ним законної сили отриманий (а.с.16).

Даних про отримання заявницею ОСОБА_2 копії судового наказу разом з доданими до нього документами стягувача ПКП «Тепломережі» матеріали справи не містять.

Суд погоджується з доводами заявниці ОСОБА_2 про те, що вона належним чином про існування судового наказу станом на день його видачі не знала в силу вимог частини шостої статті 272 ЦПК України, оскільки повернення судового наказу з відміткою про закінчення терміну зберігання на об`єкті поштового зв`язку не є належним повідомленням учасника справи.

Те, що заявниця подала до суду копію наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень без зазначення персональних даних, не може виступати фактом порушення нею вимог пункту 4 частини третьої статті 170 ЦПК України.

Також суд погоджується з тим, що заявницею надані належні доводи щодо необгрунтованості заявленого судового наказу, оскільки належними доказами підтверджено факт того, що заявниця ОСОБА_2 зареєстрована у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , з 05.09.2019 року, а вимоги за наказом стосуються періоду і до її реєстрації місця проживання у вказаному приміщенні (період 2017-2018 років)(а.с.4).

В той же час суду в порушення вимог ст.83 ЦПК України заявниця ОСОБА_2 не подала жодного доказу на підтвердження того факту, що саме 08.02.2022 року їй стало відомо про існування відповідного виконавчого провадження на виконання вищезазначеного судового наказу суду від 08.09.2021 року. Її особисті посилання в заяві про скасування судового наказу не є належними доказами, якими обгрунтовуються вимоги в цій частині, оскільки такими доказами повинні виступати будь-які дані з інших джерел, які підтверджують вказану інформацію (виписка з банку про блокування карткового рахунку, чек з торгівельної мережі про неможливість здійснення операції по картці тощо). Тому суд позбавлений можливості встановити факт початку строку на подання відповідної заяви про скасування судового наказу саме 08.02.2022 року, а, враховуючи той факт, що стягувач виконавчий документ отримав ще 26.11.2021 року, є всі підстави вважати, що заявниці про факт існування боргу, а відповідно і видачі судового наказу, було відомо раніше.

Оскільки заяви ані про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, ані даних про те, що заявниця знайомилася з матеріали судової справи за провадженням 2-н/632/757/21 у суду немає, то і підстав вважати саме визначений заявницею строк початком строку, коли вона дізналася про існування судового наказу немає. До того ж у своїй заяві ОСОБА_2 вказує на те, що їй відомо про те, що борг обліковується за період з 2017 року, хоча у судовому наказі від 08.09.2021 року про це не йдеться, окрім загальної суми у розмірі 28892,37 грн., що вказує на те, що заявниця ОСОБА_2 володіє інформацією про розмір боргу з джерел, які не стосуються зазначеної судової справи, що, у свою чергу, вказує на те, що заявниця не підтверджує факт того, що саме 08.02.2022 року їй стало відомо про існування судового наказу.

Оскільки станом на час вирішення вказаного питання, суддя має лише можливість або розглянути питання скасування судового наказу або повернути заяву про скасування судового наказу, на виконання вимог п.3 ч.5 та ч.6 ст.170 ЦПК України суд вирішує повернути вказану заяву заявниці ОСОБА_2 , роз`яснивши їй право або оскаржити дану ухвалу суду в апеляційному порядку або подати заяву про скасування відповідного судового наказу із виконанням вимог щодо підтвердження факту, коли саме вона дізналася про його існування, що прямо впливає на можливість розгляду вказаного питання.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Згідно з п.3 ч.5 вказаної статті до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 170 ЦПК України. На підставі ч.6 ст.170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду. Частиною другою статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана, після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-171, 272, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого 08 вересня 2021 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області по провадженню №2-н/632/757/21 по стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення повернути без розгляду заявниці.

Копію ухвали направити заявниці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання/

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: О. В. Кочнєв