КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5998/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 127/7078/21

23 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Торгана Віктора Богдановича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Радзівіл А.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з рухомого майна,-

в с т а н о в и в:

22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з рухомого майна.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Звільнено з під податкової застави, яка зареєстрована 03.06.2019 за № 26677035, транспортного засобу- марки ТАТА, модель LPT 613, категорія: вантажний, рік виробництва: 2007, колір ТЗ: синій, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VSN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Стягнуто з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

09 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Торган Віктор Богданович звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначав, що 09 березня 2021 року між ним та позивачем було укладено договір про надання правової допомоги. В подальшому 09 грудня 2021 року між ним та позивачем було укладено додаток № 1 до вище зазначеного договору, згідно якого адвокатом надається правова допомога по судовій справі № 127/7078/21, яка складається з: аналізу законодавства України та судової практики, надання усних консультацій клієнту, написання та формування заяв по суті справи, скарг, клопотань, позовних заяв, пояснень, апеляційних скарг, касаційних скарг, відзивів на подані позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги та інших дій передбачених процесуальним законодавством, супроводження справи у судах всіх інстанцій, у тому числі участь у судових засіданнях.

Вказує на те, що підтвердженням понесених позивачем витрат на правничу допомогу є підписаний акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 09 грудня 2021 року на суму 10 000,00 грн., розписка від 09 грудня 2021 року та опис робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору б/н від 09 березня 2021 року.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати по сплаті судового збору в розмірі 908, 00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з рухомого майна залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 28 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Торган Віктор Богданович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву адвоката Торгана Віктора Богдановича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень - в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права. При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 133, 137, 183, 270 ЦПК України.

Зазначає, що разом з заявою про ухвалення додаткового рішення позивачем було подано докази направлення копії вказаної заяви на адресу відповідача, оскільки відповідно до вимог ст. 48, 137 ЦПК України саме відповідач наділений правом заявити клопотання про зменшення заявлених позивачем сум витрачених на оплату правничої допомоги адвоката, Разом з тим, апелянт погоджується, що помилково не виконав вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України та не надіслав копію заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу третьої особи: Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вказує на те, що, залишаючи без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції фактично позбавив позивача права на відшкодування витрат на правову допомогу, а недоліки заяви, зазначені в оскаржуваній ухвалі суду, на думку апелянта є формальними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Торган Віктор Богданович повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Звільнено з під податкової застави, яка зареєстрована 03.06.2019 за № 26677035, транспортний засіб марки ТАТА, модель LPT 613, категорія: вантажний, рік виробництва: 2007, колір ТЗ: СИНІЙ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VSN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Стягнуто з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

При постановлені рішення судом першої інстанції не було вирішено питання щодо розподілу понесенихпозивачем витрат на професійну правничу допомогу.

09 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Торган Віктор Богданович звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати по сплаті судового збору в розмірі 908, 00 грн. та витрати правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з рухомого майна, суд першої інстанції посилався на те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана з порушенням вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, зокрема, позивач не направив копію даної заяви з додатками третій особі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позовних вимог - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, ухвалення додаткового рішення регулюється вимогами ст. 270 ЦПК України відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Отже, за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 270 ЦПК України, постановлює додаткове рішення у справі або постановлює ухвалу якою відмовляє в прийнятті додаткового рішення.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції застосував положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України відповідно до яких письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом з тим, посилаючись, як на підставу залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, на ч. 2 ст. 183 ЦПК України, суд першої інстанції не звернув увагу, що вимоги, щодо надання доказів відправлення копії заяви, клопотання чи заперечення іншим учасникам процесу стосуються лише заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення. Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів регулюються розділом 6 ЦПК України, а питання ухвалення додаткового рішення у справі регулюється главою 9 розділу 3 ( позовне провадження).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неправильно застосував положення ст.ст. 133, 137, 183, 270 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Колегія суддів вважає безпідставними вимоги апеляційної скарги про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, так як судом першої інстанції заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі по суті не вирішувалась, так як була залишена без розгляду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Торгана Віктора Богдановича підлягає частковому задоволенню, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 рокупідлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 183, 270, 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Торгана Віктора Богдановича задовольнитичастково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 рокускасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області Державної податкової служби України, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з рухомого майна направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 червня 2022 року.

Головуючий: Судді: