Справа № 577/5307/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря Сергієнко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування житлового будинку він є власником будинку АДРЕСА_1 . В зазначеному житловому будинку 22.02.2012 року зареєстровано місце проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 попереднім власником.

Відповідачі хоча зареєстровані за вищезазначеною адресою, однак даним майном взагалі не користувалися, участі в утриманні будинку не приймають, кореспонденція на ім`я відповідачів за адресою реєстрації не надходить, їх особисті речі в будинку відсутні. Відповідачі, як йому відомо, проживають за межами Сумської області. У позасудовому порядку вирішити питання щодо добровільної зміни реєстрації місця проживання відповідачами він позбавлений можливості, оскільки відповідачі з різних власних причин не мають можливості та бажання повертатися до зареєстрованого місця проживання.

Він змушений звернутись до суду з вказаним позовом, оскільки самостійно важко утримувати будинок. У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані за даною адресою, можуть виникнути ускладнення з оформлення субсидії на сплату комунальних послуг, крім того, всі рахунки на даний час необхідно сплачувати з урахуванням частки за сторонніх осіб.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 51).

Відповідачі надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі (а.с. 54, 58).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 18 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Кролевецької районної державної нотаріальної контори Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 196, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2015 року (а.с. 6-7, 8).

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , з 22.02.2012 року (а.с. 25, 27).

За змістом позовної заяви відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житловим будинком за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 взагалі не користувалися, участі в утриманні будинку не приймають, їх особисті речі в будинку відсутні, проживають за межами Сумської області.

Факт тривалого не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з 2012 року підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним 04.10.2021 старостою с.Грузьке ОСОБА_4 , засвідченим секретарем Кролевецької міської ради Сумської області, та довідкою Грузчанського старостинського округу Кролевецької міської ради від 04.10.2021 №119 (а.с.9, 10).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до статті 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках, передбачених пунктами 1-7 частини 3 цієї статті.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вселилися у спірне житлове приміщення як наймачі.

Позивачем надані докази відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад 6 місяців, поважних причин непроживання відповідачів більше шести місяців за адресою: АДРЕСА_1 , передбачених п. 1-7 ч.3 ст. 71 ЖК Української РСР, судом не встановлено.

Судом не встановлено, що відповідачі оспорювали виселення зі спірного житла, зверталися до правоохоронних органів з заявою на неправомірні дії позивача щодо перешкоди користування житловим приміщенням, тобто не надали суду доказів, що покинули житло проти їх справжньої волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і припинення дії, яка порушує право, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Виходячи з вимог ст. 321 ЦК України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 82, 247, 263-265, 268, 279, 352, 354, 355 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 04 липня 2022 року.

Суддя О. В. Моргун