Ухвала

01 липня 2022 року

м. Київ

справа № 345/2014/15-ц

провадження № 61-5666ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , приватного підприємства «Лагуна» про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного підприємства «Лагуна» (далі - ПП «Лагуна») про стягнення боргу та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 659 438, 36 грн боргу та 3 654, 00 грн судових витрат.

08 липня 2015 року ОСОБА_2 та директор ПП «Лагуна» ОСОБА_3 уклали мирову угоду на стадії виконання рішення суду та подали заяву начальнику ВДВС Калуського МРУЮ про погодження мирової угоди і направлення її до суду, який скерував указану мирову угоду до суду для вирішення питання про її визнання.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року визнаномирову угоду між ОСОБА_2 та директором ПП «Лагуна» ОСОБА_3 , укладену між ними 08 липня 2015 року на стадії виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ПП «Лагуна» на користь ОСОБА_2 659 438, 36 грн боргу та 3 654, 00 грн судових витрат.

Директор ПП «Лагуна» ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 у приватну власність належні ПП «Лагуна» об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю кафе з перукарнею - нежитлові приміщення (цегла) в цілому визначені загальною площею 463, 3 кв. м, літера А, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , право власності підтверджується свідоцтвом про право власності від 15вересня 2000 року; земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, кадастровий номер :08:012:0003, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для обслуговування кафе « Лагуна », право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Сторони погодилися, що вартість нежитлової будівлі кафе з перукарнею становить 399 614, 00 грн згідно з експертноюоцінкою, а вартість земельної ділянки становить 200 560, 00 грн згідно зі звітом про оцінку земельної ділянки. Загальна вартість об`єктів, що передаються становить 600 174, 00 грн, а сума заборгованості становить 663 092, 36 грн з урахуванням судових витрат, тому залишок заборгованості становить 62 918, 36 грн, які директор ПП «Лагуна» ОСОБА_3 зобов`язувався сплатити ОСОБА_2 до 02 червня 2016 року.

ОСОБА_2 за свій власний рахунок мала вчиняти всі необхідні дії щодо проведення державної перереєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Дана мирова угода була підставою для оформлення у встановленому законодавству порядку державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, представник акціонерного товариства «Альфа-Банк»(далі - АТ «Альфа-Банк»), яке не брало участі в розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року скасовано ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

21 червня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у вказаній справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У цій справі оскаржується в касаційному порядку постанова, ухвалена за результатами апеляційного перегляду ухвали про затвердження мирової угоди.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо затвердження мирової угоди.

У пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тлумачення пункту 11 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про затвердження мирової угоди, після їх перегляду в апеляційному порядку, у касаційному порядку не передбачено.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо затвердження мирової угоди, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на постанову Івано-Франківськогоапеляційного суду від 16 лютого 2022 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , приватного підприємства «Лагуна» про стягнення заборгованості за договором позикивідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко