Справа № 727/3328/22
Провадження № 2/727/994/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Орлецькій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівців порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робітпосилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

07 листопада 2019 року між ним та відповідачем укладено Попередній договір купівлі-продажу вказаної квартири, після чого відповідач вселився до даної квартири та почав там проживати.

На момент укладення Попереднього договору та вселення відповідача в квартиру, стан квартири не мав жодних дефектів, оскільки в ній нещодавно було проведено ремонт.

Відповідач разом зі своєю співмешканкою на ім`я ОСОБА_3 , так і не уклавши основного договору купівлі-продажу квартири, проживав в даній квартирі приблизно до 05 квітня 2022 року.

Зі слів голови ОСББ «Клен» ОСОБА_4 , за час проживання ОСОБА_2 в квартирі її стан значно погіршився, від сусідів по секції постійно надходили скарги щодо його поведінки, зокрема щодо грубої лайки, хамства та недотримання санітарних норм.

Після того, як відповідач покинув дане приміщення, він, оглянувши квартиру виявив значні дефекти її стану, а саме те, що стіни та стеля приміщення значно почорніли, на них з`явилися цвіль та грибок. Крім того, на стінах наявні сліди намагань приховати вказані пошкодження, а саме розводи, що залишились після протирання стін та стелі.

13 квітня 2022 року, судовий експерт встановила, що в 3 кутах кімнати на стінах, на стелі і на відкосах віконного прорізу наявні темні плями плеснового походження. Зі слів експерта вказані пошкодження ймовірно настали через відсутність належного провітрювання приміщення та штучнопідвищену вологість. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно виконати в приміщенні житлової кімнати квартири АДРЕСА_1 становить 16269,20 грн.

У зв`язку з тим, що пошкодження стін, стелі та відкосів віконного прорізу в належній йому квартирі АДРЕСА_1 , сталися з вини та в період проживання в квартирі відповідача, то вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно виконати в приміщенні житлової кімнати квартири для усунення наслідків є збитками, що завдані відповідачем.

А тому просив, стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдані збитки у вигляді вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно виконати в приміщенні житлової кімнати квартири АДРЕСА_1 в сумі 16269,20 грн. та понесені по справі судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 травня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ппозивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили задовольнити позов

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що проживає за адресою АДРЕСА_2 . З 2011 по 2022 роки був головою ОСББ «Клен». В 2018-2019 роках кімнат, власником якої є ОСОБА_1 була в прекрасному стані, косметичний ремонт робився десь у 2018 році. В січні 2020 року він підписав акт, що в кімнаті появилась цвіль. У ОСОБА_2 були погані відносини з сусідами, він готував на кухні. Сусіди також казали, що він сушить білизну в квартирі.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що проживає за адресою АДРЕСА_3 . Робив ремонт в кімнаті в 2011 році та чотири роки тому, робив санітарну побілку. Цвілі ніколи не було.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 18.07.2011 року (а.с. 14).

07 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Попередній договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. (а.с. 15-16).

Відповідно до Акту обстеження житлових умов від 21 січня 2020 року будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 є цегляним та кімната № 158 ізольована. При огляді кімнати АДРЕСА_5 на стіні та на вікні було виявлено цвілість та вологість кімнати (а.с. 85).

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендатор) згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою та другою ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З цього випливає, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Згідно з Висновком будівельно-технічної експертизи №52 від 18 квітня 2022 року, виконаної СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» (судовий експерт Юзвенко Р.В.) станом на день проведення експертизи, при обстеженні житлової кімнати квартири АДРЕСА_1 , експертом встановлено, що в 3 кутах кімнати на стінах, на стелі і на відкосах віконного прорізу наявні темні плями плеснового походження. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно виконати в приміщенні житлової кімнати квартири АДРЕСА_1 , для усунення наслідків, визначена станом на час проведення експертизи, з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали, із застосуванням комп`ютерної програми «Інпроект-Випуск Кошторисів» (1.916.0207), що відповідає «Настанова з визначення вартості будівництва», становить 16269,20 грн. (а.с. 41-55).

Проте, суд враховує висновки постанови Верховного Суду від 13.11.2019 № 161/16152/14-ц, в якій вказано, що висновок спеціаліста від 22 серпня 2014 року не підтверджує доводи позивачів про заподіяння їм майнової та моральної шкоди неправомірними діями відповідачів, оскільки дослідження не містить обґрунтованих висновків щодо причин підвищення вологості у квартирі позивачів.

Із наданих пояснень у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 , вказує, що вважає себе неналежним відповідачем по справі, а надані позивачем докази не підтверджують його вини заподіянні збитків: у пошкоджені стін, стелі та відкосів віконного прорізу у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до «Практичних рекомендацій по встановленню причин підвищеної відносної вологості квартир і будинків при проведенні судових будівельно-технічних експертиз» однією з частих причин появи сирості в кам`яних стінах є дуже раннє обштукатурення стін і облицювання їх малопроникливими для повітря матеріалами або фарбування олійною фарбою, яка перешкоджає випаровуванню вологи з товщі стіни, а для обштукатурення і облицювання стін необхідний певний термін просушування.

По справі № 265/298/16-ц провадження N 61-5532ск19, рішення по якій були залишені в силі ухвалою Верховного суду від 04 квітня 2019 року, було зроблено висновки, що саме обслуговуюча організація повинна відповідати за шкоду задану цвілістю у квартирі.

Так, відповідно до ч.2 ст. 24 ЖК УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування житловими приміщеннями, утримання житлового будинку і придомової території.

В Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі N 666/213/16-ц, провадження N 61-176св20 зроблені наступні висновки: на підставі абзацу 16 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог і нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за N 927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил).

Відповідно до фотороздруківок, що містяться у витребуваній судом цивільній справі №727/1739/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину судом встановлено, що станом на 05.12.2019 року цвіль в квартирі АДРЕСА_1 вже була присутня на стінах та стелі (справа №727/1739/20, а.с. 19-20).

Також у рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2020 року по справі №727/1739/20 було встановлено: свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем співмешкає. В листопаді 2019 року він придбав квартиру у ОСОБА_1 , при цьому останній обманув їх, не повідомив, що в кімнаті є грибок, що двері замуровані , не повідомив про відсутність лічильника, гарячої води та світла. Їм не відомий порядок користування загальним приміщенням. На кухні має можливість тільки зварити їжу, весь посуд зберігається в кімнаті. У ванній кімнаті гарячої води немає. Комунальні послуги сплачують. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач, ОСОБА_1 її колишній чоловік. Відповідач продав кімнату, не поставивши її до відома, коли вона була у Києві. Кімната вуглова, постійно була цвіль, але коли вони там проживали, то постійно приймали міри. В останнє ремонт робився перед продажем. Ванна, кухня, санвузол місця загального користування. Між сусідами встановлений окремий порядок користування загальними приміщеннями (зв. а.с. 79).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірності дій в користуванні квартирою відповідачем ОСОБА_2 , а як наслідок відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою.

Факт заподіяння шкоди, а саме пошкодження стін, стелі та віконного прорізу у належній позивачу квартирі внаслідок дій відповідача не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами оскільки за змістом ст. 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

Предметом доказування у цій справі є факт пошкодженнястін, стелі та віконного прорізу квартири позивача, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Однак, всіх складових відповідальності відповідача встановлено в судовому засіданні не було.

Крім цього, посилаючись на наявні в матеріалах справи докази, судом не може бути встановлено за яких обставин відповідачем могла бути заподіяна шкода, час виникнення цвілості та вологості та причинно-наслідковий зв`язок між недбалим ставленням ОСОБА_2 до майна та наслідками.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робіт необхідно відмовити.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 386, 1066, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робіт відмовити.

З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 06 липня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: