Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 Справа №607/16524/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені, за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області звернулось із позовом до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені, за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, в якому із урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 201 114,49 грн., у тому числі, 5289,93 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 березня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода у якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 31.03.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Транспортний засіб марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 у ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП. 02.04.2021 року позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. 12.04.2021 року представником страховика ПрАТ «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ.КООП» було здійснено огляд автомобіля марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 з метою розрахунку суми страхового відшкодування. Однак, відповідач ПрАТ «Страхова група» «Ю.БІ.АЙ.КООП» виплату страхового відшкодування не провів на даний час. Відповідно до висновку експерта №244/21 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 становить 195824,56 грн. Відтак, позивач просить стягнути зазначену суму матеріального збитку із відповідачів. Крім цього, з урахуванням ст..36.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути із страховика суму нарахованої пені у розмірі 5289,93 грн. за період з 01.07.2021 року по 01.09.2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги не визнав. Зазначив, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс ЕР №201220687 від 11.09.2020 року) ОСОБА_1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за яким страховик взяв на себе зобов`язання в межах встановленої страхової суми (ліміту майнової відповідальності) 130 000 грн. виплатити страхове відшкодування у випадку за шкоду заподіяної майну потерпілої від дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, цивільно-правова відповідальність за матеріальну шкоду, завдану транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 у момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому відповідальність в межах ліміту відповідальності 130 000 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди по страховому випадку несе страховик ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП». Відповідно до висновку експерта №244/21 судової авто товарознавчої експертизи, складеної 29.07.2021 року за заявою позивача, вартість матеріального збитку визначено в розмірі 195 824,56 грн. Однак вважає, що в межах ст..29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, а саме 175349,57 грн.. Зазначеним висновком не встановлено фізичного зносу складових, що потребують заміні, на розмір якого зменшуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відтак, вважає, що даний висновок експерта не визначає об`єктивно усіх складових, що формують реальну суму витрат, які підлягають відшкодуванню. Також вважає безпідставною вимогу щодо стягнення із ОСОБА_1 пені на суму 5289,93 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, оскільки позовні вимоги виникли з деліктних зобов`язань та не передбачають застосуванню такого виду відповідальності як неустойка (пеня) стосовно ОСОБА_1 . Крім цього, Законом України Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено застосування пені за несвоєчасне виконання зобов`язань лише по відношенню до страховика. Саме ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» не виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідно допустила прострочення у виконанні зобов`язань перед позивачем.

Позивач подав відповідь на відзив у якому зазначив, що автомобіль марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу 2017 року випуску, тобто строк його експлуатації на момент вчинення ДТП не перевищував семи років, відтак, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу дорівнює нулю.

Відповідач приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» відзиву на позов не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України подало суду письмові пояснення у яких зазначило, що на даний час ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» втратило статус асоційованого члена МТСБУ з 01 вересня 2021 року у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ, однак в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутня інформація про те, що зазначене товариство перебуває в процесі припинення або у процесі банкрутства, відтак зазначене товариство покинення виконувати самостійно взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами страхування. ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» може нести відповідальність за шкоду, заподіяну майну позивача в межах встановленої суми відповідальності, тобто 130 000 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21.09.2021 року у даній справі відкрито провадження, з урахуванням складності справи ухвалено провести її розгляд у порядку загального провадження.

01 грудня 2021 року у даній справі проведено підготовче засідання за наслідками якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Каравець А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив просить суд їх задовольнити. Також подала письмову заяву відповідно до якої позивач погоджується із поданим клопотанням відповідача про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнали частково. Вважають, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу повинна складати 175 349,57 грн. При цьому, не підлягає врахуванню у визначенні шкоди втрата товарної вартості транспортного засобу, оскільки вона не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля. Ремонті роботи, зі слів представника позивача фактично не проводились, до матеріалів справи документів про проведення лако-фарбових робіт не надано, а висновок експерта містить перелік нових оригінальних запчастин, що потребують заміні. А тому, вважає, що на даний час не можливо встановити чи буде при ремонті автомобіля проводитись встановлення старих запчастин чи лако-фарбові роботи, що можуть бути підставою для застосування втрати товарної вартості. Також, відповідач просить врахувати його матеріальний стан та склад сім`ї (перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей). Відтак, просить застосувати положення ст..435 ЦПК України, розстрочивши суму визначеної судом шкоди терміном на 1 рік в рівних платежах.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Автомобіль марки «Ford Ranger 2.2L 4WD XLT6MT», 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності аварійно-рятувальному загону спеціального призначення Управління ДСНС України в Тернопільській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , виданого 15.10.2019 року службою безпеки дорожнього руху ДСНС України у Тернопільській області.

17 березня 2021 року о 12 год. 40 хв. в місті Тернополі на перехресті вулиць С.Бандери- Клінічна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення пунктів 2.3 (б), 16.6 ПДР України, не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, виконуючи поворот ліворуч, при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цієї особою.

Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 31 березня 2021 о 12 год.40 хв. в м.Тернополі на перехресті вулиць С.Бандери- Клінічна, за участю транспортних засобів марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , який був водієм транспортного засобу марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та порушив ПДР України.

Транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_1 , а саме «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» (поліс страхування ЕР-201220687 на період дії з 12.09.2020 року по 11.09.2021 року, сума франшизи 1000 грн., ліміт страхової відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000).

02.04.2021 року Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, як власник транспортного засобу марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 звернулась із заявою до ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» про виплату страхового відшкодування.

Крім цього, 02.04.2021 року Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» подав повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди.

29.07.2021 року позивач на адресу ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП», а також ОСОБА_1 направило листа із вимогою про виплату страхового відшкодування у якому зазначило, що 12.04.2021 року представником страховика було здійснено огляд автомобіля марки «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 , однак жодних калькуляцій розрахунку страхового відшкодування надано не було.

Відповідно до висновку експерта №244/21 судової автотоварознавчої експертизи від 29.07.2021 року, а також додаткового висновку експерта №244/21 судової автотоварознавчої експертизи від 30.12.2021 року, вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Ford Ranger 2.2L 4WD XLT6MT» д.н.з. НОМЕР_1 станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.03.2021 року складає 195824, 56 грн. Даний матеріальний збиток розрахований експертом з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості автомобіля.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2).

Згідно до п.1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

У відповідності до п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (ПрАТ Страхова компанія "«Ю.БІ.АЙ.КООП»") за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоду, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (ПрАТ страхова компанія "Ю.БІ.АЙ.КООП") за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до п.34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 34.2. ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на

отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення

дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

В силу вимог п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Суд вважає, що розмір страхового відшкодування, який слід було виплатити страховику буде складати 129 000 грн., відтак, вважає, що із ПрАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» слід стягнути у користь позивача зазначену суму страхового відшкодування, а тому вимоги позивача у цій частині підлягають до часткового задоволення.

Крім цього, в силу вимог п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, суд вважає, що слід стягнути із ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» у користь позивача 3431,75 грн. пені за період з 02 липня по 01 вересня 2021 року, із розрахунку: Сума пені = сума заборгованості х подвійна облікова ставка НБУ х кількість днів прострочення :100. Сума за період з 02.07.2021 по 22.07.2021 буде становити 1113,29 грн. Сума за період з 23.07.2021 року по 01.09.2021 року буде становити 2318,47 грн., із розрахунку, 130 000 грн. - сума страхового відшкодування.

Тому вимоги позивача про стягнення нарахованої суми пені слід задовольнити частково та стягнути у його користь із ПрАТ страхова компанія «Ю.БІ.АЙ.КООП» 3431,75 грн. нарахованої пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу вимог ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути із ОСОБА_1 на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області 65824, 56 грн. заподіяної матеріальної шкоди, а також 1 000 грн. франшизи, виходячи із такого: 195824, 56 -130 000 = 65824,56 грн., де 195824,56 грн. сума матеріального збитку, визначена згідно висновку експерта №244/21; 130 000 грн. вартість страхового відшкодування на підставі договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, задовольняючи позов та вирішуючи питання про відшкодування шкоди винною особою, тобто ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Зазначений правовий висоновок викладений у постанові ВС України від 04.12.2019 року у справі №359/2309/17.

Як вбачається із доданих фототаблиць та ремонтної калькуляції до висновку автотоварознавчої експертизи за №244/21-2021 розрахунок втрати товарної вартості автомобіля експертом проведено із врахуванням робіт фарбування. Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума матераільного збитку із врахуванням втрати товарної вартості пошкодженого ним транспортного засобу, відтак твердження представника відповідача із цих підстав, суд відкидає.

В силу вимог ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, враховуючи наведене, суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування слід задовольнити частково та стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь позивача 129 000 гривень страхового відшкодування, а також 3 431 грн.. 75 коп. нарахованої пені. Крім цього, слід стягнути із ОСОБА_1 у користь позивача 65 824 грн.. 56 коп. заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1 000 грн. суму франшизи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2988,84 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто по 1494,42 грн. із кожного.

Також, відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Таким чином, враховуючи наведене, суд задовольняє клопотання відповідача та його представника про розстрочку ОСОБА_1 виконання рішення суду на один рік з огляду на незадовільний його матеріальний стан, а також беручи до уваги думку позивача, який не заперечує щодо цього. Відтак, вважає, що слід розстрочити ОСОБА_1 виконання даного рішення в частині стягнення із нього у користь позивача 65 824 грн. 56 коп. заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди строком на 12 (дванадцять) місяців із щомісячною сплатою ОСОБА_1 коштів в сумі 5 485 грн. 38 коп.. Задовольняючи дане клопотання, суд враховує ті обставини, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей, що підтверджено довідкою про склад сім`ї від 30.11.2021 року, а також незначні його доходи за період березень травень 2022 року, які склали 14 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

У Х В А Л И В :

Позов Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області 129 000 (сто двадцять дев`ять тисяч) гривень страхового відшкодування, а також 3 431 (три тисячі чотириста тридцять одну) грн.. 75 коп. нарахованої пені.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області 65 824 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн.. 56 коп. заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1 000 (одну тисячу) грн. суму франшизи.

Стягнути із ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» у користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області 2 988 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн.. 84 коп. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто по 1494 (одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) грн..42 коп. із кожного.

Розстрочити виконання даного рішення в частині стягнення із ОСОБА_4 у користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області 65 824 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн.. 56 коп. заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди строком на 12 (дванадцять) місяців із щомісячною сплатою ОСОБА_1 коштів в сумі 5 485 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 38 коп..

У решті вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Судове рішення у повному обсязі складено 27 червня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан