КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/207/21 Головуючий у 1 інстанції: Кириченко В.І.
Провадження № 22-ц/824/7475/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Мельника Я.С.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Рудика Юрія Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

В березні 2021 рокуОСОБА_1 звернулася з позовом до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Зазначила, що 30 жовтня 1991 року вона була прийнята на роботу в колгосп імені Петровського села Уляники на посаду ветлікаря - гінеколога. У грудні 1991 року вона була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок на час вселення належав колгоспу ім.Петровського села Уляники Кагарлицького району Київської області та відносився до суспільної групи господарства як службовий. 21 вересня 1992 року колгосп імені Петровського села Уляники Кагарлицького району Київської області продав житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,10 га. її сім`ї як працівникам даного колективного господарства. Не зважаючи на те, що в порушення ст. 227 ЦК України, яка діяла на час укладення договору (ЦК України 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку не був нотаріально посвідчений та зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, її сім`я отримала це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. На вказаний будинок не претендують інші особи. 04 січня 2017 року земельна ділянка на якій знаходиться будинок, призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), була приватизована її чоловіком ОСОБА_2 . Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області 03 березня 2021 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний.

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок під АДРЕСА_1 на підставі ст. 344 ЦК України.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 січня 2022 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду, що ОСОБА_2 є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 .

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник Ржищівської міської ради Київської області та третя особа ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 липня 1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

21 вересня 1992 року між колгоспом імені Петровського села Уляники Кагарлицького району Київської області та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу колгоспного будинку для постійного проживання. За умовами договору колгосп імені Петровського села Уляники Кагарлицького району Київської області продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,10 га. за 11902 крб. Договір посвідченм секретарем виконкому Балико-Щучинської сільської ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області і зареєстрованм у реєстрі за №70 (а.с. 11).

На підставі рішення Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 23 грудня 2016 року ОСОБА_2 приватизував земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2031, кадастровий номер :01:320:0042, та зареєстрував своє право 04 січня 2017 року (а.с. 14).

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області 03 березня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Зясувавши обставни справи, дослідивши наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 при визнання права вланості на нерухоме майно за набувальною давністю.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Позивачка ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на будинок під АДРЕСА_1 за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Вказаною нормою визначені підстави для набуття права власності на чуже майно особою, яка добросовісно заволоділяла таким майном та продовжує відкрито та безперервно володіти ним протягом певного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 21 вересня 1992 року посвідченого секретарем виконкому Балико-Щучинської сільської ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області і зареєстрованого в реєстрі за №70, колгосп імені Петровського села Уляники Кагарлицького району Київської області продав, а ОСОБА_2 купив жиловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Даний договір купівлі-продажу, за яким набуті права на будинок, був укладений ОСОБА_2 під час перебування ним у шлюбі із ОСОБА_1 .

В подальшому ОСОБА_2 приватизував земельну ділянку АДРЕСА_1 , на якій розташований вказаний будинок.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на будинок під АДРЕСА_1 за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України заявлені до Ржищівської міської ради Київської області є безпідстаними.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи представника ОСОБА_1 про помилквість висновків суду першої інстанції, що ОСОБА_2 є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 , оскільки суд не вирішував вимоги до ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Рудика Юрія Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Мельник Я.С.