Ухвала

04 липня 2022 року

м. Київ

справа №753/16276/21

провадження № 22-ц/824/8435/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 27 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Васильєв П.С. звернувся безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише 11 січня 2022 року шляхом пошуку на сайті «Судова влада України», в приміщенні суду нарочно отримано ухвалу не було, підстави її не надсилання на адресу йому невідомі.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, а також відсутність у матеріалах справи доказів отримання скаржником копії ухвали суду раніше, суд доходить висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Безпосередньо в апеляційній скарзі представник апелянта порушує питання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції з підстав того, що на матеріальний стан апелянта різко та суттєво вплинула війна, що не дає їй можливості сплатити судовий збір саме при подачі апеляційної скарги.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, як убачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження її скрутного матеріального стану та необхідності відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного, суд уважає, що підстави для задоволення вказаного клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відсутні.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.9 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою або фізичною особою-підприємцем апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплатити 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2 481 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 04 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець