Справа № 309/3536/21
Провадження № 2/309/833/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання Мондич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з 30.08.2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом РАГСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом №152. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Хустського районного суду від 30.11.2015 року шлюб, укладений між ними розірвано. Відповідач усунувся від виховання та утримання дітей, не підтримує їх матеріально та не цікавиться життям дітей. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, однак коштів на утримання дітей не надає. Він має регулярний і стабільний дохід, хоча й працює неофіційно, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою він припинив свою підприємницьку діяльність, переоформивши таку діяльність на іншу особу. Відповідач інших утриманців не має. Після розірвання шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки народилася дочка ОСОБА_5 . Тобто, на її утриманні перебуває троє дітей. Відповідач інших утриманців не має. Відповідач зобов`язаний надавати кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки ОСОБА_6 подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення поштового рекомендованого повідомлення. Подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, просив відмовити у задоволенні позову про визначення аліментів у частці від доходу, визначити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину певного віку, у стягненні судових витрат на користь позивачки просив відмовити, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини. Зокрема, посилається на те, що не має стабільного заробітку у вигляді заробітної плати, так як на даний час ніде не працює і не має інших стабільних доходів.

Представник позивачки ОСОБА_6 подав відповідь на відзив, згідно якого просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наведені в ній обставини.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30.08.2003 року, який зареєстрований відділом РАГСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом №152. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Хустського районного суду від 30.11.2015 року шлюб, укладений між ними розірвано. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її вихованні.

Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі), а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Оскільки, на теперішній час діти сторін постійно проживають разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей належним чином.

Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для забезпечення їх здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги, опису наданих адвокатом послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру розмір витрат на правову допомогу складає 10000 грн.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12,81,247,277,263-265 ЦПК України, ст.ст.180,184 С України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2021 року до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.