Провадження №: 2/755/2925/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі судових засідань - Розпутній Я.В.,

за участю сторін:

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Д.С.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представники відповідача ОСОБА_2 - адвокати Демченко Ю.В., Сіліна М.Д.,

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал Прямий» - адвокат Дорошенко А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал Прямий» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

04 листопада 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал Прямий» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди, яка 05 листопада 2021 року була передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

09.11.2021 року у відповідності до вимог ч.6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

16.11.2021 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал Прямий» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди, та призначено до слухання за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 21 грудня 2021 року.

09.12.2021 року до суду надійшов письмовий відзив представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. на позовну заяву позивача ОСОБА_1 . Одночасно з письмовим відзивом на позовну заяву до суду надійшло письмове клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

21.12.2021 року у підготовчому засіданні, оскільки судом було враховано, що з позовною заявою та додатками до неї відповідач ОСОБА_2 ознайомився 24.11.2021 року безпосередньо в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.49 т.1), станом на 21.12.2021 зворотнє повідомлення, яке б підтверджувало отримання відповідачем направлених судом на його адресу вказаних документів разом з ухвалою про відкриття провадження у справі, не повернулось, а тому причини ненадання відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі строк, протокольною ухвалою суд визнав - поважними та продовжив строк на подання відзиву, з урахуванням, що такий відзив вже поданий до суду 09 грудня 2021 року, тобто в межах 15-деннного строку з дня ознайомлення з позовною заявою, додатками до неї та ухвалою про відкриття провадження у справі. Оскільки за вимогами п.4 ч. 5 ст.12 ЦПК України суд повинен сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко К.П., оголосив перерву до 14.01.2022 року для надання часу сторонам по справі подати відповідні процесуальні заяви по суті справи: відповіді позивача на відзиви відповідачів, заперечення відповідачів на відповіді позивача на відзиви позивачів.

23.12.2021 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача ТзОВ «Телеканал Прямий» на позовну заяву позивача ОСОБА_1

14.01.2022 року у підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коноваленка Д.С. оголошено перерву з метою реалізації процесуального права на подання письмової відповіді на відзив відповідача ТзОВ «Телеканал Прямий», який на адресу суду надійшов, однак позивач та її представник станом на 14.01.2022 року даний відзив не отримали.

28.01.2022 року у підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення сторін по справі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники - адвокати Демченко Ю.В. та Сіліна М.Д. підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому, та просили позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Д.С. заперечували проти задоволення заявленого клопотання та залишення позовної заяви без розгляду, вважали, що при поданні позовної заяви ними були дотримані вимоги ст.177 ЦПК України.

Представник відповідача ТОВ «Телеканал Прямий» - адвокат Дорошенко А.О. у вирішенні питання покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи та думку учасників справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

При офіційному тлумаченні положень ст. 10 Конституції України, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 зазначив, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації того), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, 4, 7, 8 ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови, як державної», єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

За ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» було визначено, що судочинство в Україні цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини 3 статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Сторони , які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3 ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року №2р-2018 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року №5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладенні державною мовою. Правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява та додані до неї в якості доказів документи, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, повинні бути викладені державною (українською) мовою.

Як зазначає у своєму клопотанні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Демченко Ю.В., в порушення ч. 1 ст.9, ст.10 ЦПК України, ч.1 ст.10 Конституції України, позовна заява у її мотивувальній та прохальній частині частково викладена російською мовою.

Однак, з таким твердженням сторони відповідача суд погодитись не може, оскільки позивач ОСОБА_1 не використовувала російську мову як інструмент чи спосіб подачі самої позовної заяви, себто офіційного документу, як такого до суду, а лише використала у мотивувальній та прохальній частині своєї позовній заяві цитату в якості джерела інформації у вигляді оригінального твердження або висловлювання, з посиланням на ймовірного автора - відповідача ОСОБА_2 , тобто повністю та дослівно навела висловлення з ймовірного (можливого) авторського тексту ОСОБА_2 , опублікованого останнім в мережі Інтернет саме російською мовою, вказавши при цьому час, дату та місце розміщення даного висловлювання в мережі Інтернет на сторінці у соціальній мережі «Facebook». Дана цитата оформлена згідно діловодства та правил правопису належним чином, а саме: - цитата наочно виділена з контексту суто самої позовної заяви - документа, себто взята у лапки; - наведена в тій самій граматичній формі, що і у автора, повністю, без скорочень та спотворень авторської думки. Цитата розпочата з прописної літери, оскільки вона відтворює повністю та послідовно викладені у тексті речення. Прізвище автора розміщено в тексті позовної заяви на початку цитати.

Що стосується клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 4 ст.177 ЦПК України та ч. 1 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи квитанції, яка не містить такого обов`язкового реквізиту, як підпис платника, а тому не відповідає вимогам п.п.14 п.3 Розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні від 25.09.2018 №108, щодо касового документу, і відповідно не є належним доказом сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Як доказ сплати судового збору представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Д.С. подав суду оригінали квитанцій № 0.0.232622147.1 від 03.11.2021 року на суму 908,00 грн., та № 0.0..1 від 03.11.2021 року на суму 3 632,00 грн. (а.с.16)

З метою забезпечення виконання вимог Закону України «Про судовий збір» між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України укладено 26 серпня 2015 року угоду, за якою оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС», що забезпечило централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України з автоматичним приєднанням до них відомостей про сплату та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України при реєстрації платіжного документа в суді.

Суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого представником позивача ОСОБА_1 - авдокатом Коноваленком Д.С. за подання позовної заяви у справі №755/18445/21, згідно з квитанціями № 0.0.232622147.1 від 03.11.2021 року на суму 908,00 грн., та № 0.0..1 від 03.11.2021 року на суму 3 632,00 грн., до спеціального фонду Державного бюджету України, та виявив підтвердження надходження зазначених грошових коштів до вказаного фонду на рахунок Дніпровського районного суду м. Києва, відтак оригінали даних квитанцій є належним та допустимим доказом сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, визначених у статті 10 Конституції України, статтях 9, 10, 177, 257 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про судовий збір» для залишення позову без розгляду, а тому клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Демченка Ю.В. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал Прямий» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 14.02.2022 року.

С у д д я : І.В.Коваленко