Справа № 144/1346/21
Провадження № 2/144/161/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"15" лютого 2022 р. смт.Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТОВ «Теплик-Агро» - Шандурського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик заяву позивача про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплик-Агро» про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 05.07.2011 року та угоди про внесення змін до договору б/н від 26.09.2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Теплицького районного суду Вінницької області перебуває вище вказана цивільна справа.

До початку розгляду справи по суті позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству «Теплик-Агро» вчиняти сільськогосподарські роботи (обробіток) на земельній ділянці загальною площею 3, 3154 га, з кадастровим номером :000:0044, яка розташована на території Комарівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи № 144/1346/21, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, окрім іншого забороною вчиняти певні дії, а самі види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 24 Конституції України закріплено рівність прав та свобод кожного громадянина України.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

У розумінні вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

За нормами ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналогічна норма міститься і у ч. 9 ст. 93 ЗК України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 8 ст. 93 ЗК України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Із позовних вимог та поданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, площею 3,3154 га, з кадастровим номером :000:0044, яка розташована на території Комарівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 березня 2018 року ННА 400164, звернувся до суду із вимогами про усунення перешкод у користуванні орендованою ТОВ «Теплик-Агро» земельною ділянкою, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 05.07.2011 року та угоди про внесення змін до договору б/н від 26.09.2014 року.

В обґрунтування вимоги акцептується підстава, що при укладенні оспорюваного правочину були порушені права спадкодавця позивача в частині вільного волевиявлення, яке мало б відповідати його внутрішній волі, чим порушено вимогу ч.3 ст.203 ЦК України, оскільки договір сфабрикований, підпис на угоді про внесення змін до договору оренди землі від 26.09.2014 року виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с. 5-9).

У випадку незадоволення заяви про забезпечення позову, відповідач, у фактичному володінні якого знаходиться на даний час земельна ділянка, належна ОСОБА_1 , здійснить користування нею, зокрема навесні 2022 року може обробити її та засіяти сільськогосподарськими культурами, які як відомо, потребують значного вегетаційного періоду, тобто від сходів насіння до повного дозрівання.

Таким чином, на протязі всього періоду дозрівання культур і до їх збору, позивач, як власник земельної ділянки, може бути позбавлений права нею не тільки розпоряджатися, а й користуватися, а тому суд прийшов до висновку про задоволення заяви стосовно забезпечення позову позивача, шляхом застосування виду, з ініційованого заявником.

Керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву про забезпечення позову, задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро» () проводити будь-які сільськогосподарські роботи, в тому числі роботи, пов`язані з обробітком землі, на земельній ділянці площею 3,3154 га, з кадастровим номером :000:0044, яка розташована на території Комарівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2018 року ННА 400164.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя