Справа № 682/833/22
Провадження № 2/682/389/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді - Матвєєвої Н.В.
при секретарі судового засідання - Дубовки Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 27.11.2017 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і прийняла на себе зобов`язання повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними в порядку та строки, передбачені умовами договору. Відповідачка належним чином умови договору не виконала, у зв`язку з чим, станом на 15.02.2022 року має заборгованість в розмірі 11 914,10 грн., що складається з наступного: 9663,32 заборгованість за кредитом; 2550,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.
Просив суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 27.11.2017 року в розмірі 11 914 грн., а також судові витрати в розмірі 2481,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала і просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, вказуючи на те, що вона дійсно отримувала кредитні кошти від АТ КБ "Приватбанк", але тільки в розмірі 2000 грн. які вона повернула у повному обсязі, це було у 2018 році. В подальшому кредитні кошти з її рахунку отримувала та використовувала працівниця банку ОСОБА_2 , в зв`язку з чим Шепетівським РУП ГУНП в Хмельнрицькій області розпочате кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази надані сторонами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок між собою, відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", підписаної сторонами, а також Умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачкою, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана сторонами; також надано витяги з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписувалися.
Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, розмір відсотків за користування кредитом, розміру пені та штрафу не містить, тобто, вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, крім прізвища, адреси та підпису відповідач.
Згідно інформації щодо руху коштів по картковому рахунку ОСОБА_3 у АТ КБ «Приватбанк» за 2017-2022 роки у вказаний проміжок часу періодично з вказаного рахунку знімалися грошові кошти та періодично він поповнювався, при цьому за цей час грошових коштів знято більше ніж поповнено. Факт відкриття вказаного карткового рахунку саме ОСОБА_1 останньою не заперечуєтья.
У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачці кредитного ліміту та умови його надання.
Згідно наданого позивачем розрахунку у ОСОБА_1 станом на 15.02.2022 року утворилася заборгованість в розмірі 11 914,10 грн., що складається з наступного: 9663,32 грн. заборгованість за кредитом; 2550,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.
При цьому, у самій анкеті-заяві від 27.11.2017 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг домовленості сторін щодо процентів та штрафних санкцій немає.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Такого висновку дійшов Верховний суд у складі Великої палати 03.07.2019 при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, остання заперечує факт отримання грошових коштів від позивача в сумі тіла кредиту, вважає зобов`язання перед банком виконаними, не надавши жодних доказів повернення заборгованості в частині тіла кредиту в сумі 9663,32 грн. і не визнає позов в частині тіла кредиту та нарахованих процентів, та з огляду на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, до такого висновку також прийшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді вищезазначеної справи, суд приходить до висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, всі внесені ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти, в тому числі зараховані банком в рахунок погашення заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 2090,97 грн., та заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 572,46 грн. мають бути зараховані саме як тіло кредиту, крім того, від розміру тіла кредиту слід відняти відсотки, стягнуті банком за рахунок кредитних коштів в сумі 3498,81 грн., а отже, на думку суду, стягненню з відповідача на когисть АТ КБ "Приватбанк" в рахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.11.2017 підлягає 3501,38 грн. (9663,62 грн. -2090,97 грн. - 572,46 грн. - 3498,81 грн).
В задоволенні іншої частини позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" слід відмовити за безпідставністю.
При цьому суд не може прийняти до уваги доводів відповідачки про те, що крім неї її картковим рахунком без її відома та дозволу користувалася працівниця банку, враховуючи, що сам по собі факт наявності досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, не доводить факту, що грошові кошти, отримані в кредит на підставі договору №б/н від 27.11.2017, повністю або частково були отримані не ОСОБА_1 і не на виконання умов вказаного правочину.
Керуючись ст. 11, 525, 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст. 23, 76, 78, 263-268 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.11.2017 в розмірі 3501,38 грн., а також судовий збір в розмірі 726,93 грн., а всього 4228,31 грн.
В іншій частині позову відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.В. Матвєєва