Єдиний унікальний номер судової справи 468/1095/21-ц
Номер провадження 22-ц/812/574/22
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

04 липня 2022 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Калашник А.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ухвалу, яка постановлена Баштанським районним судом Миколаївської області 02 лютого 2022 року, під головуванням судді Янчука С.В., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без наявності дозвільних документів (лісорубського квитка) здійснили незаконне вирубування до ступеня припинення росту на ділянці лісового насадження на околиці села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області зеленоростучих дерев породи дуб.

Згідно розрахунку, здійсненого Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області, розмір шкоди спричиненої лісу незаконним спилюванням 21 дерева породи дуб складає 78 747 грн. 16 коп., який відповідачами не відшкодований.

Посилаючись на викладені обставини, керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області просив стягнути на користь держави з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку шкоду, заподіяну навколишньому природно середовищу, внаслідок незаконної порубки дерев, в сумі 78 747 грн. 16 коп., а також на користь Миколаївської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2022 року у відкриті провадження відмовлено.

Ухвала обґрунтована тим, що суд дійшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що позов пред`явлено до померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та не може бути стороною по справі, тому даний позов до померлої особи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просив ухвалу районного суду скасувати та направити справу до районного суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №209 від 11 травня 2021 року, складеного Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а тому, оскільки позов пред`явлено до особи, яка померла, справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У ст.26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У ст.46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою ст.47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року за наслідками розгляду справи № 185/998/16-ц (касаційне провадження № 61-33766сво18).

Виходячи з викладеного, встановивши, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до пред`явлення до нього позову, приймаючи до уваги, що діючим законодавством не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої на підставі ст.25 ЦК України припинено, - колегія суддів приходить до висновку про правомірність відмови судом першої інстанції у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 .

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в зазначеній частині постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає в цій частині залишенню без змін на підставі ст.375 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції мав закрити провадження у цій частині, а не відмовляти у відкриті, не заслуговує на увагу, оскільки закриття провадження може мати місце лише за умови відкритого провадження.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до інших відповідачів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , взагалі не обґрунтувавши відмову підстав такої відмови.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відповідно до ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі в цій частині та можливості продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,375,379,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області задовольнити частково.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2022 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовними вимогами керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди скасувати та направити справу в частині цих вимог для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: С.Ю. Колосовський

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 05 липня 2022 року