Дата документу 23.06.2022 Справа № 554/668/22
Провадження № 2/554/1680/2022
23 червня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі
головуючого судді Гольник Л.В.,
при секретарі Матвієнко О.І.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням,
Представник позивача адвокат Дяченко Е.В. звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому прохав позбавити ОСОБА_2 права користування квартирою АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач проживав у даній квартирі за договором оренди, строк якого закінчився. Після закінчення строку оренди відповідач повинен був знятися з реєстрації до 01.06.2014 року, проте до цього часу це не зробив. З червня 2014 року у квартирі відповідач не з`являється та не бере участь в утриманні житла, не сплачує житлово-комунальні послуги.
Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 в судове зсідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку.
За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 10 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір оренди квартири (житлового приміщення), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у строкове платне користування квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до п. 1.4. розділу 1 вказаного Договору, ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 право на реєстрацію свого місця проживання у квартирі, строком на шість місяців з дати підписання такого договору.
10.11.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був оформлений Акт прийому-передачі квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 фактично отримав квартиру у своє оплатне строкове користування (а.с.9).
15.05.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Акт про повернення квартири, відповідно до умов якого відповідач передав, а позивач отримав квартиру. Крім того, згідно п. 2 зазначеного акту, відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання знятися з реєстрації місця проживання у квартирі позивача до 01.06.2014 року (а.с.10).
Отже, строк дії Договору, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , закінчився 10.05.2014 року (а.с.10).
Відповідно до Акту про фактичне місце проживання від 21.01.2022 року, складеного ОСОБА_1 та підписаного його сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично не проживає з 2014 року і по теперішній час (а.с.13).
Відповідно до довідки начальника управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15.02.2022 року за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 24).
Таким чином, з 2014 року та по даний час ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає.
Даний факт підтверджує свідок ОСОБА_5 , допитаний судом у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно ч. 1 ст. 401 ЦК України,право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту
Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач не проживає у спірній квартирі.
Оскільки ОСОБА_2 за місцем реєстрації у кв. АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн.
На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст. ст. 259, 263-265,268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 28.06.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, зареєстрований: АДРЕСА_4 .

Суддя Л.В.Гольник