Справа № 148/1993/21
Провадження №2-о/148/12/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником, адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, заінтересована особа Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була матірю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра заявниці, ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та яке померла ОСОБА_3 за життя прийняла після смерті матері ОСОБА_2 , однак не оформила на нього своїх прав. Підтвердити факт, що ОСОБА_2 була її матірю та матірю ОСОБА_3 , а отже вони були рідними сестрами заявник не в змозі, оскільки актовий запис про народження ОСОБА_3 не зберігся. Окрім того у свідоцтві про народження заявниці її ім`я зазначено « ОСОБА_4 », а в інших документах, в тому числі і в паспорті, - « ОСОБА_5 ». У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем, ОСОБА_1 не може оформити спадкові права, тому звернулася до суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ній. Пояснив, що заявник згідно паспорту значиться, як ОСОБА_1 , однак в свідоцтві про народження її імя зазначено, як ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , була її рідною сестрою, після якої вона прийняла спадщину, однак не в змозі її оформити, через те, що відсутні документи, які б підтверджували, що вони є сестрами та що їх матірю була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив заяву задовольнити, а судові витрати залишити за заявником.

Представник заінтересованої особи Шпиківської селищної ради в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив,хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що добре знає ОСОБА_1 та знала померлу ОСОБА_3 , вони були рідними сестрами і по батькові, і по матері. Їх матірю була ОСОБА_2 . Також зазначила, що в селі заявника називали ОСОБА_7 , а не ОСОБА_4 , а Євдокію - Донькою. Остання проживала з матірю ОСОБА_8 . Після смерті матері ОСОБА_5 доглядала свою сестру ОСОБА_9 , так як вона проживала одиноко.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_11 знала її померлу сестру ОСОБА_12 , яка разом з їх матір`ю, ОСОБА_13 , проживали в будинку, який належав останній. ОСОБА_8 померла давно. ОСОБА_9 вийшла заміж і змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_14 ». До дня смерті ОСОБА_9 доглядала ОСОБА_1 також вказала, що ОСОБА_15 в селі називають ОСОБА_7 , а померлу ОСОБА_16 .

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 21.10.1997 року Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій областіі, судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , заповненого російською мовою, виданого Шпиківським райбюро ЗАГС, батьком ОСОБА_17 записано ОСОБА_18 , а матір`ю ОСОБА_19 (а.с.5).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, заповненого російською мовою, виданого 22.02.1953 Шпиківською селищною радою, ОСОБА_17 уклала шлюб з ОСОБА_20 та змінила прізвище з « ОСОБА_21 » на « ОСОБА_15 » (а.с.6).

Згідно листа Державного архіву Вінницької області №07-1477/7 від 12.08.2020 вбачається, що книг актових записів про народження по смт. Шпиків за 1921-1941 рр. в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим видати довідку про народження ОСОБА_22 , 134 р.н. немає (а.с. 8).

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища судом встановлено, що ОСОБА_23 , згідно актового запису про шлюб змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с. 9).

З листа Тульчинського відділу ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України вбачається наявність актових записів: №54 від 13.10.1968 про шлюб на ОСОБА_24 та ОСОБА_25 по Шпиківській селищній раді; №7 В-554 від 29.01.1981 про шлюб на ОСОБА_26 та ОСОБА_2 по Тульчинському відділу ДРАЦС (поновлений шлюб за 1932 рік по смт. Шпиків), ОСОБА_2 - після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_27 »; № 48 від 14.07.1987 про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 18.03.2020, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років в смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7).

Відповідно до копії довідки №957 від 21.10.2020, виданої Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради, після смерті ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , залишилося спадкове майно. ОСОБА_3 була спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_28 , яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 після смерті матері прийняла спадкове майно, була прописана та проживала в спадковому будинку, але не переоформила спадщину в зв`язку зі смертю. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем на майно за законом залишилася її сестра ОСОБА_1 (а.с.11).

З копії спадкової справи № 463/2020, відкритої після смерті ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 35) Згідно копії заяви ОСОБА_29 від 02.07.2020, заповненої російською мовою, ОСОБА_29 відмовився від частки в спадковому майні після смерті своєї матері ОСОБА_3 (а.с. 36) .

Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори №22/01-16 від 21.01.2022 ОСОБА_1 повідомлено, що оформити спадкове майно після смерті ОСОБА_3 немає можливості, у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 50).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які є предметом розгляду регулюються п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

У п. 7 даної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на те, що в ході судового розгляду з досліджених письмових доказів, показів свідків знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявницею та померлою ОСОБА_3 , а саме що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була їх матір`ю, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко