Справа №731/29/22
Провадження №2/731/49/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Коваленка В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Кічою Владиславом Валерійовичем, до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію речового права, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2022 року засобами електронного зв`язку до суду надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Кіча В.В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_3 , посилається на те, що ОСОБА_3 на підставі ч. 6 ст. 118 ЗК України подав до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. За результатами розгляду даної заяви Рішенням Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №370 від 17 серпня 2021 року позивачу було надано дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою. У зв`язку з цим 05 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до ФОП ОСОБА_4 з заявою щодо розроблення проекту землеустрою. В подальшому, відповідний проект землеустрою було розроблено і подано для затвердження до селищної ради. При цьому, рішенням Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №500 від 18 листопада 2021 року ОСОБА_3 було відмовлено у затвердження даного проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2, 00 га, кадастровий №:06:000:0788, яка розташована на території Журавського старостинського округу, з підстав не відповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Водночас, 18 листопада 2021 року рішенням Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №503 від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, схема розташування якої повністю співпадає з земельною ділянкою відносно якої позивачем вже було виготовлено відповідний проект. В подальшому, Рішенням Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №571 від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 було затверджено проект землевідведення і передано у її власність земельну ділянку кадастровий №:06:000:0788.

При цьому, Рішенням Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №585 від 23 грудня 2021 року ОСОБА_3 було повторно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою спірної земельної ділянки, з підстав не відповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

З метою з`ясування обставин, які стали обґрунтуванням для відмови ОСОБА_3 у затвердження проекту землеустрою, 04 січня 2022 року до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області було направлено відповідний адвокатський запит, відповідь на який надана не була.

На думку сторони позивача, поведінка селищної ради, яка полягає у відмові позивачу у погодженні проекту землеустрою та швидкому розгляді аналогічної заяви іншої особи, є протиправною. У зв`язку з цим та наданням необґрунтованої переваги відповідачу ОСОБА_1 було порушено право позивача ОСОБА_3 на отримання земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства.

Зазначає, що позов має приватно-правовий характер, оскільки є спором про цивільне право, який виник у зв`язку з порушенням суб`єктивного права позивача, пов`язаного з реалізацією права набуття земельної ділянки у власність.

У зв`язку з цим, представник позивача просить суд:

- визнати незаконним Рішення Варвинської селищної ради №581, від 23 грудня 2021 року «Про передачу земельних ділянок у власність», яким громадянці ОСОБА_1 було затверджено проект землевідведення і передано у власність земельну ділянку з кадастровим №:06:000:0788, площею 2,00 га;

- визнати незаконним Рішення Варвинської селищної ради №500 від 18 листопада 2021 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2, 00 га, кадастровий №:06:000:0788, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та передачі даної земельної ділянки у власність;

- визнати незаконним Рішення Варвинської селищної ради №585 від 23 грудня 2021 року, яким ОСОБА_3 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0788, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та передачі даної земельної ділянки у власність;

- скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №62719093 від 31 грудня 2021 року, здійсненого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленським Сергієм Миколайовичем, земельної ділянки, серія та номер: 2188, площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0788.

Крім того сторона позивача наполягає на розподілі судових витрат.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2022 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 18 березня 2022 року. Додатково зобов`язано Варвинську селищну раду Прилуцького району Чернігівської області надати суду оригінали або належно засвідчені копії витребуваних позивачем письмових доказів.

На підставі розпорядження голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» заяву було передано до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Проте цивільна справа за позовною заявою не приймалася до провадження Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області та у вказаному суді не розглядалася.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» відновлено територіальну підсудність Варвинського районного суду Чернігівської області.

16 травня 2022 року заяву повернуто з Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області до Варвинського районного суду Чернігівської області для розгляду за територіальною підсудністю.

У зв`язку з цим, Варвинським районним судом Чернігівської області в межах даної цивільної справи було призначено підготовче судове засідання на 01 червня 2022 року.

25 травня 2022 року від представника відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Кального О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заявлені до них позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначено, що дії селищної ради відповідали чинному законодавству. Відмова ОСОБА_5 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність, на підставі рішення Варвинської селищної ради №500 від 18 листопада 2021 року, обґрунтована тим, що згідно із наявними у матеріалах справи витягом Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 12 жовтня 2021 року спірна земельна ділянка зареєстрована відділом Держгеокадастру у Варвинському районі, що суперечить вимогам Тимчасового порядку та ставить під сумнів правильність і законність її реєстрації в державному кадастрі. При цьому, під час надання відповідачу дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки та його затвердження і передачу у власність було враховано те, що ОСОБА_1 має переважне право на отримання у власність даної земельної ділянки, оскілки вона тривалий час нею користувалася. Винесене Рішення Варвинської селищної ради №585 від 23 грудня 2021 року, яким вдруге відмовлено відповідачу в затвердження проекту землеустрою з відведення спірної земельної ділянки було обґрунтоване невідповідністю положень розробленого проекту вимогам чинного законодавства (а.с. 59-62).

26 травня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сотніченко О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заявлені до відповідача вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення, оскільки такі є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Обґрунтовуючи свою позицію тим, що спірну земельну ділянку, кадастровий №:06:000:0788, відповідач отримала у приватну власність у спосіб встановлений чинним законодавством України, у відповідності ст. 118, 121, 122 ЗК України. Дана земельна ділянка раніше за рішенням Журавської сільської ради у 1990 роках надавалася для городництва мешканцям села. Цим самим, її частину було надано у користування свекру відповідача ОСОБА_6 , який її роками використовував в межах цільового призначення та вирощував сільськогосподарські культури. В подальшому, з підстав наявних проблем зі здоров`ям у останнього, обробіток даної землі став здійснювати його син, чоловік відповідача, який за домовленістю з користувачами сусідніх земельних ділянок, здійснював і їх обробіток за частку від отриманої продукції. Загальний масив даної земельної ділянки становив близько - 4 га. Таким чином, позивач стверджує, що вона як член сім`ї, яка використовує дану земельну ділянку мала переважне право на її безоплатну приватизацію та отримання у власність. В свою чергу, позивач маючи намір приватизувати дану земельну ділянку діяв недобросовісно, оскільки йому, як місцевому мешканцю було достеменно відомо у чийому користуванні вона знаходиться.

З цих підстав, на переконання відповідача Рішення Варвинської селищної ради №503 «Про надання дозволів на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та №581 «Про передачу земельних ділянок у власність» правомірні та не можуть бути скасовані, як і державна реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. При цьому, незаконність рішень селищної ради, яку позивач просить визнати, останнім не доведена (а.с. 103-108).

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 червня 2022 року, яке в подальшому з підстав заявленого клопотання позивача, було відкладене на 05 липня 2022 року.

Позивач ОСОБА_3 будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 28 червня 2022 року, шляхом використання поштового зв`язку звернувся до суду з заявою про здійснення розгляду справи без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримав. Окремо зазначив, що у прохальній частині позову була допущена описка, а саме помилково зазначено Рішення №503, замість №581, дата 18.11.21 рік, замість 23.12.21 року.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 135).

Представник відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Кальний О.В., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 138).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги не визнала та заперечила щодо обставин позову, надала пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву її представника. Додатково вказала, що частина спірної земельної ділянки оброблялась її свекром, після погіршення стану його здоров`я земельну ділянку обробляли вона з чоловіком, близько десяти років.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені до її довірителя позовні вимоги також не визнала та заперечила щодо обставин позову, вказавши на безпідставність вимог позивача, обґрунтовуючи обставинами вказаними у змісті відзиву.

Заслухавши пояснення сторони відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 маючи намір реалізувати своє право, передбачене ч. 6 ст. 118 ЗК України, на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, місце положення яких, відповідно до схем їх розташування, співпадають, розпочали відповідну процедуру.

Відповідно до письмових доказів, які наявні у матеріалах даної цивільної справи хронологія подій реалізації вказаного права позивачем ОСОБА_3 наступна.

09 березня 2021 року Варвинською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області зареєстровано заяву ОСОБА_3 від 03 березня 2021 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, із зазначенням, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки ним не використано (а.с. 64), із графічним зображенням бажаної земельної ділянки (а.с. 68).

Рішенням 15 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №370 від 17 серпня 2021 року, за результатами розгляду відповідної заяви, ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою, порядковий номер 13 (а.с. 17, 69-71).

У зв`язку з цим, 05 жовтня 2021 року між замовником ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір №366, про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , площею 2,000 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, що розташовані на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с. 10).

В подальшому Рішенням 18 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №500 від 18 листопада 2021 року ОСОБА_3 було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:06:000:0788 із земель комунальної власності Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та в безоплатній передачі земельної ділянки у власність, у зв`язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, порядковий №24 (а.с. 18, 72-75).

Також, Рішенням 20 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №585 від 23 грудня 2021 року ОСОБА_3 було повторно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0788, площею 2,00 га, у зв`язку з невідповідністю положень даного проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (а.с. 28, 93).

04 січня 2022 року Варвинською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області зареєстровано адвокатський запит адвоката Кічи В.В., яким заявлено вимоги щодо надання інформації щодо наступного: 1. Яка саме невідповідність положень проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розробленого громадянином ОСОБА_3 , що була зазначена, як обґрунтування відмови у рішенні №585 від 23 грудня 2021 року суперечить вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів? 2. На підставі яких нормативно-правових актів Варвинська селищна рада надала дозвіл на виготовлення технічної документації землеустрою на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :06:000:0788 іншим громадянам з використанням технічної документації, яка була виготовлена раніше ОСОБА_3 але йому не була погоджена? (а.с. 7).

Відповідь на вказаний адвокатський запит в матеріалах даної цивільної справи відсутній.

В свою чергу, хронологія подій реалізації права, передбаченого ч. 6 ст. 118 ЗК України, відповідачем ОСОБА_1 наступна.

03 серпня 2021 року у Варвинській селищній раді також була зареєстрована заява ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року відповідно до якої остання звернулася до селищної ради з аналогічною заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність тієї ж самої земельної ділянки (а.с. 76), схема розташування якої співпадає (а.с. 77).

Рішенням 17 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №464 від 21 жовтня 2021 року відтерміновано розгляд заяв жителів громади, серед яких і заява ОСОБА_1 , під порядковим №9, про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, у зв`язку з потребою у детальному їх вивченні (а.с. 120-121).

З копії протоколу №14 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, екології, охорони навколишнього природного середовища Варвинської селищної ради від 16 листопада 2021 року вбачається, що прийнято проект №5 Рішення «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» яким запропоновано ОСОБА_1 надати дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою, порядковий номер 20 (а.с. 121-125).

18 листопада 2021 року на 18 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області було прийнято відповідне Рішення №503, яким, за результатами розгляду відповідної заяви, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою, порядковий номер 20 (а.с. 19-24, 83-88).

У зв`язку з цим, 25 листопада 2021 року між замовником ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_8 було укладено Договір №1081В про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності на території Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1 даного договору) (а.с. 126).

26 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_8 підписано Акт прийому-передачі виконаних робіт, відповідно до якого роботи, згідно Договору №1081В від 25 листопада 2021 року виконані на суму 3 500 грн і відповідають всім умовам договору (а.с. 127).

29 листопада 2021 року у Варвинській селищній раді була зареєстрована заява ОСОБА_1 від 29 листопада 2021 року відповідно до якої остання звернулася до селищної ради з заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки кадастровий №:06:000:0788 у її власність. В додаток було подано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 89).

За результатами розгляду даної заяви, Рішенням 20 сесії 8 скликання Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №581 від 23 грудня 2021 року «Про передачу у власність земельних ділянок» ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0788, площею 2,00 га, порядковий №26 (а.с. 25-27, 90-92).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 січня 2022 року №296054379 та Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24 січня 2022 року право приватної власності за земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0788, площею 2,00 га, зареєстровано за ОСОБА_1 , дата реєстрації 28 грудня 2021 року (а.с. 8, 9).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, який передбачає, зокрема:

- сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 даного Закону);

- виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 даного Закону);

- акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 даного Закону).

Положеннями Земельного кодексу України від 24 жовтня 2001 року №2768-ІІІ передбачено, зокрема:

- громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 1 ст. 116 ЗКУ);

- сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗКУ);

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 ЗКУ);

- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац 1 ч. 7 ст. 118 ЗКУ);

- у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову (ч. 2 ст. 118 ЗКУ);

- технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем (п. 5 ч. 5 ст. 186 ЗКУ);

- проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодекс (п. 6 ч. 3 ст. 186 ЗКУ);

- Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим (ч. 7 ст. 186 ЗКУ);

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що питання про безоплатну передачу у власність громадян земельних ділянок вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської ради шляхом прийняття відповідних рішень.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (ч. 10 ст. 186 ЗКУ).

В свою чергу, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 10, 11 ст. 118 ЗК України).

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц, де зосереджена увага на рівності конституційних прав громадян України та обов`язку органів місцевого самоврядування дотримуватися принципів справедливості, розумності і добросовісності при врегулюванні земельних відносин.

Зокрема, відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю.

Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом, базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.

Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

В частині позовних вимог щодо незаконності рішення селищної ради №500 «Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та безоплатну передачу у власність земельних ділянок» від 18 листопада 2021 року суд зазначає наступне.

З аналізу хронології виконання процедури претендентами на отримання земельної ділянки вбачається, що позивач звернувся до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області із заявою про наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримав дозвіл на розроблення відповідного проекту, розробив проект та подав його на затвердження ради раніше відповідача ОСОБА_1 . В той же час відповідач ОСОБА_1 18 листопада 2021 року отримала лише дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Слід зазначити, що селищна рада відмовила ОСОБА_3 у затвердженні вказаного проекту обґрунтовуючи наявністю підстав невідповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Однак, посилання, як того вимагає зміст ч. 7, 10 ст. 186 ЗК України, на вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, відсутні, обмежившись шаблонним зазначенням норм щодо наявності процесуальних прав на підтвердження правосуб`єктності.

Лише зі змісту відзиву на позовну заяву Варвинської селищної ради вбачається, що вказане Рішення селищної ради №500 «Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та безоплатну передачу у власність земельних ділянок» від 18 листопада 2021 року мотивоване тим, що згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 12 жовтня 2021 року спірна земельна ділянка зареєстрована відділом Держгеокадастру у Варвинському районі, що суперечить вимогам Тимчасового порядку взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок, затвердженого постановою КМУ №455 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок» від 03 червня 2020 року, та ставила під сумнів правильність і законність реєстрації її в державному кадастрі.

Аналізуючи згадувану мотивацію вбачається, що відповідно до п. 9 вищезазначеного Тимчасового порядку державний кадастровий реєстратор територіального органу Держгеокадастру, вибраний за принципом випадковості програмним забезпеченням Державного земельного кадастру, відповідно до пунктів 73, 75, 77, 87 і 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснює відповідні дії та формує витяг або рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки за формою згідно з додатком в електронній формі та накладає на них кваліфікований електронний підпис.

Після прийняття та реєстрації заяви з доданими документами в Державному земельному кадастрі відповідно до пунктів 6 і 7 цього Порядку програмним забезпеченням Державного земельного кадастру за принципом випадковості обирається інший територіальний орган Держгеокадастру, Державний кадастровий реєстратор якого здійснюватиме державну реєстрацію земельної ділянки (п. 8 вищезазначеного Тимчасового порядку).

З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 12 жовтня 2021 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий №:06:000:0788, площею 2,0000 га, була зареєстрована 12 жовтня 2021 року Відділом Держгеокадастру у Варвинському районі (а.с. 11), тобто з порушенням принципу екстериторіальності реєстрації.

Однак, суд вважає за необхідне наголосити, що на момент винесення селищною радою вказаного рішення, чинна редакція ЗУ «Про Державний земельний кадастр» від 26 серпня 2021 року не містила поняття принципу екстериторіальності (випадковості) в державній реєстрації земельних ділянок. Оскільки, вказаний термін з`явився в положеннях даного закону лише після внесення змін до ч. 16 ст. 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», шляхом впровадження дії абз. 9 п.п. 9 п. 31 Розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-IX від 28 квітня 2021 року, набрання законної сили якої, на підставі абз. 2 п. 1 розділу ІІ ЗУ №1423-IX, настала - 27 листопада 2021 року, тобто після винесення селищною радою спірного рішення №500 від 18 листопада 2021 року.

У зв`язку з цим, беручи до уваги, факт невідповідності Рішення селищної ради №500 «Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та безоплатну передачу у власність земельних ділянок» від 18 листопада 2021 року встановленій законом формі, передбаченій вимогами ч. 7, 10 ст. 186 ЗКУ, та відсутності посилання на конкретні норми законодавства, які слугували підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а також, той факт, що на момент винесення селищною радою спірного рішення принцип випадковості призначення держреєстратора при реєстрації земельної ділянки був відсутній у нормах ЗУ «Про Державний земельний кадастр», суд приходить до висновку щодо його незаконності.

Принагідно, слід звернути увагу й на те, що питання щодо порушення екстериторіальності реєстрації земельної ділянки в ДЗК, під час розгляду Варвинською селищною радою питання про передання земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 не стала перешкодою для ухвалення відповідного рішення на її користь, хоча даних про те, що ці відомості були внесені повторно і з дотриманням положень відповідного Закону, стороною відповідача не надано, а кадастровий номер земельної ділянки, у відповідності до матеріалів справи не змінився.

З цих підстав, заявлені позовні вимоги в частині визнання незаконним Рішення Варвинської селищної ради №500 від 18 листопада 2021 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2, 00 га, кадастровий №:06:000:0788, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та передачі даної земельної ділянки у власність, підлягають задоволенню.

Щодо інших вимог заявлених позивачем, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року, тобто в один день, Варвинською селищною радою видано два окремих Рішення, а саме №581, яким спочатку відповідачу ОСОБА_1 , було затверджено проект землевідведення і передачу у власність земельної ділянки за кадастровим №:06:000:0788, площею 2,00 га, а потім №585, яким позивачу ОСОБА_3 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий №:06:000:0788, що розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та передачі даної земельної ділянки у власність, незважаючи на те, що позивач першим розробив проект землеустрою спірної земельної ділянки та подав відповідну заяву. При цьому, заяву відповідача зареєстровано лише 29 листопада 2021 року за вх.№02-27/Г-3372, проект земельної ділянки також виготовлено пізніше.

Отже, станом на 23 грудня 2021 року Варвинська селищна рада, незаконно відмовивши позивачу у наданні земельної ділянки у листопаді 2021 року, мала на розгляді два проекти відведення земельної ділянки від позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 .

При цьому, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га із земель комунальної власності, позивачу було надано значно раніше, а саме 17 серпня 2021 року, ніж відповідачу 18 листопада 2021 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.

Вказана позицію узгоджується з висновком Верховного суду, зазначеним у відповідній постанові від 24 червня 2022 року справа №700/310/20 (провадження №61-8523св21).

Зважаючи на те, що після розроблення проекту землеустрою позивач раніше звернувся до її власника із заявою про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, то саме він мав законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку, за відсутності для цього законних перешкод, а відмова йому у затвердженні проєкту свідчить про фактичне надання Варвинською селищною радою необґрунтованої переваги у відведенні земельної ділянки на користь відповідача ОСОБА_1 .

Однак, заперечення відповідачів ґрунтуються зокрема на наявності у відповідача ОСОБА_1 переважного права на отримання спірної земельної ділянки у власність за давністю користування (набувальна давність), в розумінні ст. 119 ЗК України, оскільки дана земельна ділянка, відповідно до позиції відповідача ОСОБА_1 тривалий період часу перебувала у користуванні їхньої сім`ї.

З метою підтвердження вказаних обставин до суду було подано копію довідки №914, яка видана 25 жовтня 2021 року Журавським старостинським округом Варвинської селищної ради, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , який відповідно до пояснень відповідача є її тестем, дійсно має в користуванні земельну ділянку загальною площею 2,25 га, в тому числі: - 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ; 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (в районі Садової), яка була надана виконкомом Журавської сільської ради. На даний час землекористувач добросовісно обробляє вище зазначену земельну ділянку за цільовим призначенням (а.с. 116).

Також додано фотозображення земельної ділянки засадженої сільськогосподарськими культурами, де наявна відмітка, що це земельна ділянка №:06:000:0788 (а.с. 115а, 115б).

Показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджено, що ОСОБА_6 , тесть відповідача, тривалий час косив сіно та обробляв город у тому земельному масиві. Останній час, йому допомагали діти.

При цьому, будь-які рішення уповноважених на те органів щодо надання у користування для городництва спірної земельної ділянки саме відповідачу ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні, як і відсутня така інформація щодо її тестя ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 119 ЗК України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно протягом п`ятнадцяти років користуються земельною ділянкою, але не мають документів, що засвідчують наявність у них прав на зазначену земельну ділянку, можуть звернутися до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу такої земельної ділянки у їхню власність. Набуття громадянами права власності на земельну ділянку за давністю користування здійснюється в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами згідно із статтею 118 цього Кодексу в межах норм, визначених статтею 121 цього Кодексу.

Згідно із п. 9-11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5, від 07 лютого 2014 року, відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідач не довела добросовісності заволодіння майном, відкритості володіння та давнісного безперервного володіння протягом відповідного строку саме нею.

Також, аналіз статті 119 ЗК України дає підстави для висновку, що не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій цієї статті, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (статті 118, 123 ЗК України). Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. Тобто, при бажанні набути право власності на земельну ділянку, яка перебуває у комунальній чи державній власності не має значення, що особа відкрито та добросовісно нею користувалася 15 і більше років.

Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 08 квітня 2021 року у справі №179/2006/19.

У зв`язку з цим, твердження відповідача щодо наявності у неї переваги в можливості отримання спірної земельної ділянки, суд сприймає критично.

За викладених обставин, з урахуванням досліджених судом письмових доказів та послідовності надання заяв громадянами про надання земельної ділянки та дати прийняття і періодичність прийняття оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі діяли недобросовісно, чим порушили права позивача.

За таких обставин, наявні правові підстави для визнання незаконними оспорюваних позивачем Рішень Варвинської селищної ради, а саме: Рішення Варвинської селищної ради №581, від 23 грудня 2021 року «Про передачу земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:06:000:0788, площею 2,00 га,; та Рішення Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 23 грудня 2021 року №585 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» щодо відмови ОСОБА_3 у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:06:000:0788, площею 2,00 га.

У зв`язку з цим, оскільки право власності на спірну земельну ділянку №:06:000:0788, зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 на підставі незаконного правовстановлюючого документа, Рішення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Зеленського С.М. від 28 грудня 2021 року про відповідну державну реєстрацію приватного права власності на дану земельну ділянку теж підлягає до скасування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки згідно з п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору (а.с. 16), то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачі та стягується з них в дохід держави.

При цьому, суд приймає до уваги дії відповідачів та суть позовних вимог, які слугували підставами для заявлення позивачем даного позову, та вважає за необхідне розподілити судові витрати наступних чином: стягнути з відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь держави судові витрати в сумі 2977, 20 копійок, з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 992, 40 копійок.

Крім того, позивачем в змісті позову заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у виді витрат на правову допомогу у загальному розмірі -15 000 грн, при цьому будь-яких доказів щодо їх наявності, позивачем до суду не надавалося. У зв`язку з цим, вимоги щодо їх відшкодування за рахунок сторони відповідача не можуть бути задоволені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) подану в його інтересах адвокатом Кічою Владиславом Валерійовичем (юридична адреса: 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Незалежності, 78), до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (юридична адреса: 17600, смт Варва Прилуцького району Чернігівської області, вул. Шевченка, 38; ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним рішень органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію речового права, задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати Рішення Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 листопада 2021 року №500 «Про відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та безоплатну передачу у власність земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_3 у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатній передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:06:000:0788, площею 2,00 га, яка розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.

Визнати незаконними та скасувати Рішення Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 23 грудня 2021 року №585 «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» щодо відмови ОСОБА_3 у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:06:000:0788, площею 2,00 га, яка розташована на території Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та в безоплатній передачі даної земельної ділянки йому у власність.

Визнати незаконними та скасувати Рішення Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 23 грудня 2021 року №581 «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 , у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:06:000:0788, площею 2,00 га, яка розташована на території Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.

Скасувати державну реєстрацію з індексним номером 62719093 від 31 грудня 2021 року, приватного права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :06:000:0788, проведену приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленським Сергієм Миколайовичем 28 грудня 2021 року.

Стягнути з відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь держави судові витрати в сумі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2022 року.

Суддя А.І. Савенко