ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/589/22 Справа № 185/1054/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро питання щодо закриття апеляційного провадження у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (далі ТОВ ОТП Факторинг Україна) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21 травня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-304/070/2008, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 51 250,00 доларів США, порядком і умовами погашення заборгованості по кредиту, сплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (далі Договір 1).

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 травня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-304/070/2008 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № SR-304/070/2008/1.

24 жовтня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL-304/004/2007, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 21 997,00 доларів США, порядком і умовами погашення заборгованості по кредиту, сплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (далі Договір 2).

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-304/004/2007 року.

Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Проте, на порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала зобов`язання, передбачені договором.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 липня 2012 року ПАТ ОТП Банк у відповідності до статей 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитними договорами, укладеними між банком та відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № ML-304/070/2008 від 21 травня 2008 року станом на 11 листопада 2015 року заборгованість становить 1 108 605,05 грн., з яких: заборгованість по кредиту 45 531,99 доларів США, що еквівалентно 1 036 308,09 грн.; заборгованість по відсотках 3 185,28 доларів США, що еквівалентно 72 296,97 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року станом на 13 листопада 2015 року заборгованість становить 241 114,69 грн., з яких: заборгованість по кредиту 10 240,90 доларів США, що еквівалентно 234 619,02 грн.; заборгованість по відсоткам 283,53 доларів США, що еквівалентно 6 495,67 грн.

Ураховуючи викладене, ТОВ ОТП Факторинг Україна просило суд: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № ML-304/070/2008 від 21 травня 2008 року станом на 11 листопада 2015 року в розмірі 1 108 605,05 грн.; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року станом на 11 листопада 2015 року в розмірі 241 114,69 грн.; та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 245,80 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року у задоволенні позову ТОВ ОТП Факторинг Україна відмовлено.

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал (далі ТОВ Вердикт Капітал), як особа яка не приймала участі у справі, подало апеляційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, в якій просило скасувати вказане рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 241 114,69 грн. та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги правонаступника позивача ТОВ Вердикт Капітал до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 241 114,69 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваним рішенням відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 241 114,69 грн.

26 вересня 2018 року між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ТОВ Вердикт Капітал укладено договір факторингу № 5-09/18, відповідно до якого ТОВ ОТП Факторинг Україна відступило ТОВ Вердикт Капітал, а ТОВ Вердикт Капітал набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № СL-304/004/2007 від 24 жовтня 2007 року.

А тому на підставі договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року, який у встановленому законом порядку не розірвано та недійсним не визнано, від ТОВ ОТП Факторинг Україна до ТОВ Вердикт Капітал перейшло право вимоги за договором кредиту.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року поновлено ТОВ Вердикт Капітал строк на апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року та відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року справа призначена до судового розгляду.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

У статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Судом апеляційної інстанції установлено та це убачається з матеріалів справи, що у пункті 1.2 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року зазначено, що фактор здійснює фінансування клієнта шляхом передачі грошових коштів у розпорядження клієнта за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов договору.

Пунктом 1.4 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року передбачено, що клієнт зобов`язаний відступити (передати) права за всіма договорами забезпечення, укладеними боржниками/майновими поручителями для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами боржниками, права вимоги за якими належать клієнту. Передача таких договорів має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на заставлене майно. Типові форми договорів відступлення прав вимог за договорами забезпечення передбачені додатками № 6,7 до цього договору.

Пунктом 1.5 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року передбачено, що право вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених пунктом 7 цього договору, на підставі акту приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку № 3 до цього договору.

Пунктом 7.1 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року передбачено, що сторони домовились, що сума фінансування складає 443 500,00 грн. без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього договору.

Пунктом 7.2 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року передбачено, що фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування 100 % грошових коштів, згідно з пунктом 7.1 цього договору, на банківський рахунок клієнта одним платежем не пізніше 05 жовтня 2018 року (т.1 а.с.92).

Проте, ТОВ Вердикт Капітал не надано належних та допустимих доказів переходу права вимоги від ТОВ ОТП Факторинг Україна до ТОВ Вердикт Капітал з урахуванням пунктів 1.2, 1.5, 7.1 та 7.2 договору факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року, а саме: акту приймання-передачі реєстру боржників, доказів оплати здійснення фінансування клієнта.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання апелянтом своїх зобов`язань за договором.

Враховуючи недоведеність апелянтом перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, суд апеляційної інстанції позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до апелянта.

Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на апелянта, який саме й звернувся із апеляційною скаргою до суду, оскільки частиною третьою статті 12 ЦПК України та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Крім того, посилання апелянта на копію платіжного доручення № 40 від 31 серпня 2018 року з призначенням платежу: «Гарантійний внесок, згідно договору № 146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору від 23.08.2018 р. без ПДВ.» та копію договору № 146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору від 23 серпня 2018 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як з тексту самої апеляційної скарги так і з тексту самого документу не можливо встановити, яке мають відношення дані документи до суті спору та набуття правонаступництва заявником.

Також, колегія суддів звертає увагу, що питання щодо залучення до участі у справі ТОВ Вердикт Капітал в якості правонаступника позивача було предметом розгляду в суді першої інстанції та ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2021 року було відмовлено ТОВ Вердикт Капітал у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача з підстав, викладених судом апеляційної інстанції у цій ухвалі (т.2 а.с.220-221).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року не вирішувались питання про права та обов`язки саме ТОВ Вердикт Капітал, та даним рішенням права цього товариства не порушуються.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко