Справа № 561/976/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Расевич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення фактичних витрат зі сплати страхового відшкодування у порядку регресу,

в с т а н о в и в:

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 11 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 081_118 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 49050 грн. 00 коп., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 %, , з терміном остаточного повернення до 11.10.2020 року. Позичальник зобов`язалася належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 р., укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.

Із 26.06.2019 року відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом у сумі 2099 грн. 72 коп., з яких: 19562 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1338 грн. 22 коп. - проценти за користування кредитом.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором понад шістдесят календарних днів настав страховий випадок.

За заявою АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку» ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» складено страховий акт, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та відповідно до платіжного доручення № 8386 від 16.09.2019 року виплачено АТ «Ощадбанк»» страхове відшкодування за зобов`язаннями відповідача в сумі 20900 грн. 72 коп.

Вказує, що відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму страхового відшкодування.

20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) за договорами добровільного страхування кредитів.

З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) № 10017.08.19-2 від 09.06.2021 р. Однак, відповідачем у добровільному порядку страхове відшкодування у порядку регресу не сплачено.

Покликаючись на положення ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача у порядку регресу витрати зі сплати страхового відшкодування у сумі 20900 грн. 72 коп.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у задоволенні заявлених вимог просила відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Покликаючись на правову позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), вказала, що уклала договір страхування, сплатила страхові платежі та з настанням страхового випадку відбулося відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на неї як страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2017 року між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 081_118 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 49050 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % щомісячно, з терміном остаточного повернення до 11.10.2020 року.

Відповідач зобов`язалася належним чином виконувати свої зобов`язання за договором, погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно відповідно до графіку платежів, повернути кредит у передбачені договором строки.

01 грудня 2018 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.16.01-0286. За умовами цього договору страхова компанія зобов`язалася у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування.

Відповідно до п. 4.1 цього договору страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.

Із виписок по кредитному рахунку відповідача за період 01.02.2019 - 27.08.2019 року вбачається, що вона порушила строки та умови зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом у сумі 2099 грн. 72 коп., з яких 19562 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1338 грн. 22 коп. - проценти за користування кредитом, черговість внесення платежів перевищує 60 днів.

28 серпня 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із заявою про настання страхового випадку.

16 вересня 2019 року страховиком було складено страховий акт № Рівн10017.08.19-2 та відповідно до платіжного доручення № 8386 від 16.09.2019 року виплачено АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 , у сумі 20900 грн. 72 коп.

Відповідно до договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 травня 2021 року ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» відступило право вимоги до боржників за укладеними договорами страхування згідно до Реєстру прав вимог фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином встановлено, що позивач набула право вимоги до боржника ОСОБА_2 .

Покликання відповідача на те, що вона є страхувальником та на неї не може бути покладено обов`язок відшкодування страхової виплати не заслуговують на увагу, оскільки доказів укладення нею договору страхування, сплати страхових платежів не надано та можливості покладення обов`язку виплати страхового відшкодування у порядку регресу на страховика чи інших осіб не доведено.

Враховуючи те, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», виконавши свої зобов`язання за договором страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача, відступило право вимоги за вказаним зобов`язанням позивачу в сумі 20990 грн. 72 коп., то у відповідача як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, виник обов`язок відшкодування завданої шкоди у порядку регресу позивачу.

Таким чином суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та до стягнення підлягає 20900 грн. 72 коп. матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 11, 12, п. 1 ч. 1 ст. 512, 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення фактичних витрат зі сплати страхового відшкодування у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в порядку регресу фактичні витрати за виплачене страхове відшкодування в сумі 20 900 (двадцять тисяч дев`ятсот) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 17 лютого 2022 року.

Суддя: Р. М. Снітчук