Справа № 471/594/20
Провадження №2/471/135/22
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Новік І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/594/20 за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № б/н від 29.04.2009 року на загальну суму 134081,07 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 30.11.2020 року позов було задоволено повністю та стягнено з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Приват Банк» заборгованість за договором № б/н від 29.04.2009 року в розмірі 134081 (сто тридцять чотири тисячі вісімдесят одна ) гривня 07 копійка, а також витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок..

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 19.05.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 30.11.2020 року у справі № 471/594/20 за позовною заявою акціонерного товариства «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 30.11.2020 року у справі № 471/594/20 за позовною заявою акціонерного товариства «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано. Виконавчі листи справи № 471/594/20 - відкликано.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.04.2009 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, та отримав кредит у розмірі 1200 гривень.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.03.2020 р. у позичальника наявна заборгованість у розмірі 134 081,07 грн., яка складається з наступного: 452,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 128 085,38 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5542,81 грн. - нарахована пеня

В судове засідання представник позивача, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, що стосується інших вимог, то просив застосувати до них позовну давність.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 29.04.2009 року.

В анкеті-заяві від 29 квітня 2009 року зазначено, що відповідач ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами (а.с. 17-18).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на станом на 31.03.2020 року становить - 134 081,07 грн., яка складається з наступного: 452,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 128 085,38 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5542,81 грн. - нарахована пеня.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету- заяву про надання банківських послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що надані банком Умови та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17).

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

За такого, оскільки Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна», що є в матеріалах даної справи, не містять підпису ОСОБА_1 , то судом встановлено, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 19 квітня 2009 року шляхом підписання анкети-заяви.

Разом із тим, зі змісту власноручно підписаних відповідачем 29 квітня 2009 року довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що Банком та відповідачем, зокрема, погоджені тип кредитної лінії укладеного ними кредитного договору - відновлювальна, базова відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 3% на місяць, розмір та строк внесення щомісячних платежів - 7% від заборгованості , але не менш 50грн. та не більше залишку заборгованості у строк до 25-го числа місяця, а також розмір та порядок нарахування пені і штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме: пеня складається із базової процентної ставки/30, що нараховується за кожний день прострочення, + 1 % від заборгованості, але не менш 10грн. на місяць, штраф 500грн. + 5% від суми позову (а.с. 18).

Такі обставини свідчать про прийняття позичальником запропонованих йому Банком умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору на узгоджених сторонами конкретних умовах кредитування.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.16) надані відповідачу на підставі кредитного договору кредитні картки неодноразово перевипускалися, кінцевий строк дії виданої відповідачу 12.07.2017 року картки травень 2021 року.

Як вбачається з виписки з особового рахунку відповідача взяті на себе зобов`язання за кредитним договором він виконував неналежним чином, поповнюючи рахунок за кредитним договором несвоєчасно та погашаючи заборгованість не у повному розмірі (а.с. 4-14).

Отже, відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України є обґрунтованими вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про нарахування ОСОБА_1 процентів, а також неустойки за порушення строків погашення заборгованості, розрахованої відповідно до узгоджених сторонами умов у власноручно підписаній відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначено, що нарахування передбаченої кредитним договором неустойки припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Що стосується позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи дату звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з даним позовом 28 червня 2020 року, остання самостійна оплата за кредитним договором була здійснена відповідачем 12.07.2017 року позовні вимоги Банку про стягнення неустойки не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту власноручно підписаній відповідачем довідки про умови кредитування вбачається, що сторони погодили базову процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 3 % на місяць.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення відсотків у сумі 128085,38 грн., які згідно з розрахунком заборгованості доданим до матеріалів справи складаються з 3% відсотків погоджених умовами кредитування та відсотків за прострочений кредит.

Заявлені Банком вимоги про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит, розраховані відповідно до процентної ставки, встановленої Умовами та правилами надання банківських послуг. Між тим, оскільки, було встановлено, надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг не є складовою укладеного із відповідачкою кредитного договору, то у стягненні розрахованих таким чином відсотків за порушення грошового зобов`язання слід відмовити.

За такого, суд вважає, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь нарахованих відсотків, передбачених договором.

Позовна давність за даними вимогами Банком не пропущена.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 452,82 грн. та відсотків, передбачених умовами до- горову за період з 12.07.2017 року до звернення до суду 28.06.2020 року 144,89 грн. в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 0.02 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за договором № б/н від 29.04.2009 року в розмірі 597(п`ятсот дев`яносто сім) гривень 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 0.02 грн.

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", місце знаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів.

СуддяІ.Б. Гукова