ЄУН № 337/6976/21
Провадження № 2/337/332/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Нетяги М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «Факторингс», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Факторингс», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат. Позов мотивовано тим, що 05.04.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 8019,80 даларів США на строк до 04.04.2014 року.

22.03. 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., за заявою ТОВ «ФК «Факторингс», було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 255, за яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором за період з 15.04.2018 року по 15.03.2021 року у розмірі 216 391 грн. 50 коп. та 25.10.2021 року вказаний виконавчий напис пред`явлено до виконання приватному виконавцю Коциняну М.О. і 26.10.2021 року приватним виконавчем відкрито виконавче провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з численними порушеннями норм законодавства, порушено порядок вчинення виконавчого напису, відсутні докази безспірності заборгованості, не повідомлено ОСОБА_1 про зміну кредитора та наявність заборгованості. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис та стягнути судові витрати.

Ухвалою судді від 03.12.2021 року у справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.

05.01.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає, оскільки виконавчий напис було вчинено правомірно, на підставі документів, які підтверджували заборгованість за кредитним договором, безспірності заборгованості, тому просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою суду від 14.01.2022 року підготовче провадження закрито.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс», у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Виноградова В.Ю. у судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не відомила.

У відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10/2007/0262Фка, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 8019,80 доларів США, з терміном користування до 04.04.2014 року.

22.03.2021 року приватним виконавцем Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 255 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» суму заборгованості за кредитним договором у сумі 216 391 грн. 50 коп.

Як вбачається з копії виконавчого напису, ВАТ КБ «Надра» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Факторінгс» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 08.05.2020 року.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 7 березня 2012 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172(далі Перелік № 1172).

Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 року на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.

Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Окрім того, як вказував Верховний Суд у постанові №158/2157/17 від 15.04.2020 року, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений після на обрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат».

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін.

Разом з тим відповідно достатті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положеньстатті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 справа №916/3006/17).

Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів обчислюється з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по договору минуло більше трьох років. Відповідно до умов договору строк дії кредитного договору з 05.04.2007 року по 04.04.2014 року включно, виконавчий напис вчинено 22.03.2021 року.

На переконання суду, у даному випадку оспорюваний виконавчий напис не міг бути вчинений, оскільки нотаріусом не перевірено, а стягувачем не доведено безспірність суми заборгованості, право вимоги на яку виникало з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконалась у безспірності вимог стягувача, не перевірив строки позовної давності платежів, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги позивача в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 4,12,13,141,261,264,265,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що непідлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною, зареєстрованим вреєстрі за № 255 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» заборгованості у розмірі 216391,50 та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 2163 грн. 92 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» (м. Дніпро, Крутогірний узвіз, 15-А, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик