ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1316/21

Провадження № 22-ц/4820/392/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 6 грудня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

У листопаді 2021 року, до подання позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 зазначила, що предметом позову, який вона має намір подати до суду, є: автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5, червоного кольору, тип кузова пасажирський, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; грошові кошти на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», які належать ОСОБА_2 . Зазначене майно набуте сторонами за час спільного проживання та належить їм на праві спільної сумісної власності. Водночас у заявниці виникли підстави вважати, що ОСОБА_2 відчужить це майно на користь третіх осіб без її згоди. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд у порядку забезпечення позову накласти арешт на спірне майно та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нього.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 6 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5, червоного кольору, тип кузова пасажирський, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та оформлений на ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Накладено арешт на автомобіль ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований та оформлений на ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Накладено арешт на кошти, які можуть знаходитися на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 .

Заборонено ОСОБА_2 та іншим особам відчужувати, чи здійснювати будь-які дії щодо вказаних автомобілів та банківського рахунку.

Суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона має звернутися до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не довела необхідності забезпечення позову та існування спору між сторонами. Суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_2 про розгляд питання щодо забезпечення позову, не з`ясував усі обставини та не вирішив питання зустрічного забезпечення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вказавши на її законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 19 березня 1998 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Застосовані норми права

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчинення певних дій.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається , в тому числі до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Із положень ст. 153 ЦПК України слідує, що за загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як передбачено ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду про задоволення позову. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Заява про забезпечення позову може бути подана позивачем до подання позовної заяви. Як правило, така заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При цьому, в залежності від обставин справи, суд може, але не зобов`язаний вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення лише у разі, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також зустрічне забезпечення застосовується, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Предметом спору у цій справі є право сторін на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 5 реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль ГАЗ 3110 реєстраційний номер НОМЕР_3 і грошові кошти на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», які належать ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказала на реальну можливість відчуження ОСОБА_2 спірного майна.

Зібрані докази достовірно та достатньо підтверджують те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також має місце достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявлених ОСОБА_1 заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Отже, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що мають місце підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_2 на необґрунтованість заяви про забезпечення позову не відповідають фактичним обставинам справи.

При застосуванні виду забезпечення позову судом першої інстанції враховано: предмет позову та межі заявлених вимог; відповідність вжитого заходу вимогам закону, співвідношення права, про захист якого просить заявник, із майновими наслідками обтяження; співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Судом першої інстанції дотримано порядок розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та постановлено мотивовану ухвалу з цього питання.

Підстави для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення відсутні, оскільки ОСОБА_1 має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України, а у справі відсутні докази того, що майновий стан ОСОБА_1 або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не ґрунтуються на законі.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 6 грудня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Дідек М.Б.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48