Справа № 344/282/22
Провадження № 2/344/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Підхомної Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Остап`юка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Грошова Світлана Василівна, про визнання незаконною відмову щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань та зобов`язання провести реструктуризацію кредитних зобов`язань,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн» про визнання незаконною відмову щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань та зобов`язання провести реструктуризацію кредитних зобов`язань.

Позивачем викладено позовні вимоги, за змістом яких просила суд визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн» щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005 року, укладеним між AT «Банк «Фінанси та кредит» на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 2021р. № 1381-IX», викладену у листі Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Фінлайн» від 16.07.2021р. № 16/3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн» (Код , адреса: 01032, м. Київ. вул. Саксаганського, 119 офіс 28) провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за Кредитним договором №589pv7-05 від 3.2005 року, укладеним між AT «Банк «Фінанси та Кредит» на умовах та у відповідності

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно договору про відступлення прав вимоги №1955 від 23.07.2020 року ТОВ «ФК ФІНЛАЙН» набула права вимоги банку AT «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_2 за Кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005 року. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" від 13.04.2021р 381-IX, який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Позивач, 01.07.2021 року звернулась до відповідача з заявою на реструктуризацію кредитної заборгованості, вказала інформацію, яка визначена приписами вказаного. 16.07.2021 року позивачці було адресовано лист від ТОВ «Фінансова компанія «Фінлайн» за змістом якого було перелічені документи, які визначені п.п. 4 п.7 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та взагалі не наведено конкретної підстави для відмови у задоволені заяви позивача. На виконання вимоги відповідача мною були йому надані усі вище перелічені документи, окрім «документа, що підтверджує відсутність у позичальника простроченої заборгованості за Кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005 року», оскільки вказаного документу в позивача не має. Вказує, що відповідач був не вправі вимагати зазначений документ, який підтверджує відсутність заборгованості за кредитним договором.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, за змістом якого в задоволенні позову просив відмовити. З тих підстав, що 05.07.2021 року на адресу відповідача надійшла заява позивачки, в якій вона просила провести реструктуризацію за кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005 року. До заяви було долучено три документи: довідку №18959 від 04.06.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, згідно якої в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 6 осіб; довідку про доходи ОСОБА_2 №60 від 10.06.2021 року виданого Івано-Франківським державним коледжем технологій та бізнесу; інформаційну довідку з ДРРП (№259993724) від 04.06.2021 року стосовно позичальника ОСОБА_2 . Відповідач подавав позивачці додатковий запит, за змістом якого просив долучити документи. Запит стосувався, документів, що підтверджують інформацію вказану в заяві позивачкою і які є обов`язковими за змістом пп.4 п.2 Закону України №1381-ІХ. Зокрема вказує, що позичальником не було надано копії документів, які посвідчують особу позичальника та всіх членів сім`ї, інформаційну довідку з ДРРП щодо членів сім`ї, документів про склад сім`ї, яка проживає разом з позичальником, а також витребувано додаткові документи право на витребування яких передбачено законом, зокрема, документи про доходи членів сім`ї та підтвердження відсутності у позичальника заборгованості по кредиту станом на 01.01.2014 року. Відповідач вказує, що товариство не відмовляло позивачці в проведенні реструктуризації, а звернулось з запитом про надання нею повного пакету документів, для проведення реструктуризації. Документів надано не було, запит проігноровано, звернення до суду з позовом є передчасним.

03 лютого 2022 року представником відповідача подано доповнення до відзиву на позовну заяву, за змістом якого відповідачем повідомлено, що розмір судових витрат, які очікує понести відповідач складає 5000 гривень витрат на правничу (правову) допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві. Надав пояснення, що відповідач витребував документи не правомірно, до заяви було долучено всі документи, які були передбачені законом.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позовної заяви заперечив з підстав вказаних в відзиві. Надав пояснення, що кредитор діяв в межах закону, заява не була оформлена належним чином, кредитор мав право вимагати надання документів, які зазначені у відповіді на заяву. Відповідачці не було відмовлено в проведенні реструктуризації. До позовної заяви документи, які просив надати кредитор долучено, однак кредитору вони надані із заявою не були.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно договору про відступлення прав вимоги від 23 липня 2020 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінлайн» право вимоги до позичальників зазначених в Додатках №1,2 до Договору.

Відповідно до реєстру кредитних договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами відповідач набув право вимоги за кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005, залишок по тілу кредиту у валюті станом на 23.07.2020 9785,61, залишок тіла кредиту, в гривні (по курсу на 23.07.2020) 271842,29 гривень.

24 липня 2020 року відповідач листом повідомив позивачку про зміну кредитора в кредитному зобов`язанні.

01 липня 2021 року ОСОБА_2 направила засобом поштового зв`язку директору ТОВ «Фінансова компанія «Фінлайн» направлено заяву, за змістом якої позивач просила відповідача провести реструктуризацію згідно Закону №1381-ІХ за кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005. Повідомлено, що позивачка фактично проживає з 14.11.2011 року за адресою: АДРЕСА_2 , про що додано довідку. Квартира однокімнатна, перебуває в власності позивачки, про що додано відомості з реєстру. А також позивачем вказано, що нею додається довідка про доходи (а.с.13).

Листом від 16.07.2021 року №16/3 ТОВ «ФК «Фінлайн» за результатом розгляду заяви попросило позивачку для проведення реструктуризації надати додаткові документи, а саме: завірені копії документів, які посвідчують особу позичальника та всіх членів сім`ї, документи про доходи інших членів сім`ї, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо інших членів сім`ї, документа про підтвердження відсутності у позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2014 року.

27.07.2021 року позивач звернулась до відповідача з листом, про надання інформації, що підтверджує відсутність заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2014 року, оскільки відповідач є новим кредитором, та кредитну справу передано йому. За змістом якого також вказано, що такий документ надається якщо зазначена заборгованість не погашена до дня проведення реструктуризації.

23 вересня 2021 року адвокат Говзан М.М. звертався до відповідача з адвокатським запитом, про стан виконання заяви про реструктуризацію.

12.10.2021 року ТОВ «ФК «Фінлайн» листом повідомлено про те, що інформацію про наявність простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 року необхідно витребувати в банку, оскільки товариство набуло право вимоги в 2020 році.

25.11.2021 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Грошовою С. В. у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що права вимоги за кредитним договором банком було відступлено іншій юридичній особі, про що боржника повідомлено в установленому порядку.

До позовної заяви долучено копії паспортів членів сім`ї позивачки та копії довідок про реєстрацію місця проживання особи, також інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності членів сім`ї позивачки (а саме інформацію станом на 29.07.2021 року щодо ОСОБА_3 , станом на 30.07.2021 щодо ОСОБА_4 , станом на 30.07.2021 року щодо ОСОБА_5 , станом на 29.07.2021 року щодо ОСОБА_6 , станом на 29.07.2021 року щодо ОСОБА_7 ), а також довідок про доходи наступних осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Згідно довідки №18959 від 04.06.2021 року наданої Департаментом адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У даній постанові Верховний Суд України висловив позицію, що порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та реальну можливість захисту порушеного права, зокрема і реальну можливість примусового виконання.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.

Ані позивач, ані відповідач не заперечують того факту, що зобов`язання позивача за кредитним договором №589pv7-05 від 16.08.2005 підпадають під вимоги, визначені вищеназваним Законом, а відтак приймаються судом в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Так, пп.1,2,3 п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом

За змістом положень ч. 7 Розділу IV «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про споживче кредитування», зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно п.п. 4 ч. 7 Розділу IV «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про споживче кредитування у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації.

При цьому, відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Щодо вимоги позивачки про визнання незаконною відмови щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Орієнтовний перелік способів захисту порушених прав наведений в ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що визнання відмови у проведенні реструктуризації незаконною, не призведе до захисту або відновлення порушених прав, оскільки лише констатує порушення кредитором законодавства при проведенні реструктуризації зобов`язання, а повне відновлення та захист порушених прав позивача може відбутись шляхом покладення на відповідача обов`язку провести реструктуризацію в порядку передбаченому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

За змістом ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов`язок надання суду доказів на підтвердження позовних вимог процесуальним законом покладено безпосередньо на позивача.

З дослідженої в судовому засіданні відповіді на заяву позивачки не вбачається, що відповідачем відмовлено в проведені реструктуризації. Окрім, документу про відсутність заборгованості станом на 01.01.2014 року позивачкою не долучено ще ряд документів, що були визначені законом обов`язковими для підтвердження інформації вказаної в заяві, які в подальшому подано суду. Що в свою чергу не спростовує факту подання кредитору не належним чином оформленої заяви.

Так, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, тому позивач зобов`язаний був довести, що кредитор без достатньої правової підстави ухилявся від проведення реструктуризації.

Ураховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, суд дійшов висновку про те, що позивач не обґрунтувала не можливості доповнення заяви від 01.07.2021 року та подання відповідачу документів, що зазначені в листі ТОВ «Фінансова компанія «Фінлайн» від 16.07.2021 року, представником позивачки не наведено конкретних причин, які зумовили, неможливість направлення вказаних документів відповідачу, але подання їх разом з позовною заявою до суду.

В судовому засіданні не доведено, що відповідач запитуючи додаткові документи позбавив позивачку її гарантованого законом права на проведення реструктуризації кредитного зобов`язання в іноземній валюти.

Однак, суд також звертає увагу на ту обставину, що позивачкою вчинено дії щодо отримання інформації про відсутність простроченої заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2014 року і в попереднього кредитора і нового кредитора. В свою чергу жодним з них не надано такої інформації.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.

Тому, суд зауважує, що відмова від проведення реструктуризації в разі не подання інформації про відсутність простроченої заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2014 року не була б правомірною, а порушене право позивача, з цієї підстави підлягало б захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн» при розгляді заяви позивачки про проведення реструктуризації за кредитом були вчинені у повній відповідності до вимог Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, Розділу IV «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про споживче кредитування», а саме позивачкою не долучено довідку про доходи членів сім`ї, розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї, не були надані копії документів, що посвідчують особу позичальника та членів її сім`ї.

Відтак, позов не обґрунтовано належними правовими підставами.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлена права на повторне звернення до відповідача із заявою про реструктуризацію, складеною у відповідності до вимог ч. 7 Розділу IV «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки первинну заяву позивачкою було подано в строк визначений законом.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінлайн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Грошова Світлана Василівна, про визнання незаконною відмову щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань та зобов`язання провести реструктуризацію кредитних зобов`язань,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 червня 2022 року.