Номер провадження: 22-ц/813/4321/22
Справа № 522/981/21
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М

За участю секретаря - Дерезюк В.В.

Позивачки- ОСОБА_1

Адвоката- Губської Х.Ю.

розглянула в режимі відеоконференції EasyCon апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного академічного театру опери та балету, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Первинної профспілкової організації Одеського національного академічного театру опери та балету

-про визнання протиправним та скасування наказу «Про звільнення», поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

19 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до Одеського національного академічного театру опери та балету, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Первинної профспілкової організації Одеського національного академічного театру опери та балету в якій просила суд:

-визнати протиправними та скасувати наказ Одеського національного академічного театру опери та балету про звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральниці в Одеському національному академічному театру опери та балету;

-поновити ОСОБА_1 на посаді прибиральниці в Одеському національному академічному театру опери та балету;

-стягнути з Одеського національного академічного театру опери та балету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також понесені судові витрати.

Вимоги обґрунтовувала тим, що наказом № 278-к від 4 вересня 2020 року її прийнято на роботу прибиральницею службових приміщень господарської дільниці Одеського національного академічного театру опери та балету, яку вона обіймала з 05.09.2020 року до 15.01.2021 року. 19 та 20 грудня 2020 року вона була відсутня на роботі з дозволу її безпосереднього керівника - ОСОБА_2

20.12.2020 року був складений акт, підписаний ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та наказом № 16-к від 15 січня 2021 року її було звільнено за прогул, вчинений 19 та 20 грудня 2020 року протягом усього робочого дня без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, так як не вийшла на роботу 19 та 20 грудня 2020 року з дозволу керівника - ОСОБА_2 , котра і спровокувала її звільнення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року відмовлено у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Одеського національного академічного театру опери та балету, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Первинної профспілкової організації Одеського національного академічного театру опери та балету про визнання протиправним та скасування наказу «Про звільнення», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та моральної шкоди в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачка звільнена з роботи відповідачем по п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного трудового законодавства, оскільки без поважних причин була відсутня на роботі 19 та 20 грудня 2020 року.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2021 року з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального пава.

Зазначає, що до неї було упереджене ставлення та її спровокували на невихід на роботу 19 та 20 грудня 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеський національний академічний театр опери та балету просив залишити судове рішення, що оскаржується, без змін, а скаргу -без задоволення. Зазначають, що вся позиція позивачки побудована на неправді та направлена на будь-яке виправдання прогулу. Твердження її проте, що її безпосередній керівник-начальник господарської діяльності свідок ОСОБА_2 повідомила їй, щоб вона не виходила 19 та 20 грудня 2020 року на роботу, а ці дні зробила їй вихідними спростовуються матеріалами справи.

В судове засідання представник Одеського національного академічного театру опери та балету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Первинна профспілкова організація Одеського національного академічного театру опери та балету не з`явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши учасників судового процесу, що з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши матеріали справи дійшла наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його недоведеності та необґрунтованості заявлених вимог.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення працівником прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана або звільнення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 149 КЗпП України визначений порядок застосування дисциплінарних стягнень, відповідно до якого до застосування такого стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог трудового законодавства, за відсутності підстав для його поновлення на роботі.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що наказом № 278-к від 4 вересня 2020 року ОСОБА_1 було прийнято прибиральницею службових приміщень господарської дільниці Одеського національного академічного театру опери та балету, яку вона обіймала з 05.09.2020 року до 15.01.2021 року.

19 та 20 грудня 2020 року позивач була відсутня на роботі, про що 20.12.2020 року був складений акт, підписаний ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_1 пояснила, що саме безпосередній її керівник- ОСОБА_2 дозволила їй не виходити на роботу.

22.12.2020 року ОСОБА_2 була складена службова записка на ім`я генерального директора Одеського національного академічного театру опери та балету , в якій вона повідомила, що прибиральниця ОСОБА_1 без поважних причин не вийшла на роботу 19.12.2020 року та 20.12.2020 року.

05 січня 2021 року відбулось засідання первинної профспілкової організації Одеського національного академічного театру опери та балету профспілки працівників культури на якому була надана згода на звільнення ОСОБА_1 за прогули 19.12.2020 та 20.12.2020 року.

Наказом № 16-к від 15 січня 2021 року позивачку було звільнено за прогул, вчинений 19 та 20 грудня 2020 року протягом усього робочого дня без поважних причин, п. 4 п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 148 ч.1 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення від працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Таким чином, наказ № 16-к від 15 січня 2021 року позивачку було звільнено за прогул, вчинений 19 та 20 грудня 2020 року протягом усього робочого дня без поважних причин, п. 4 п. 1 ст. 40 КЗпП України.

слід визнати законним та позивачка не підлягає поновленню на роботі.

Посилання на те, що її спровокували на невихід на роботу 19 та 20 грудня 2020 року є голослівним та не підтверджено матеріалами справи. ОСОБА_2 не наділена повноваженням щодо вирішення питання трудової дисципліни, оскільки театр є державною організацією.

В табелі обліку робочого часу за грудень 2020 року ці дні вказані як прогул, заробітну плату за ці дні не нарахована, тому посилання на те, що саме з дозволу останньої вона не вийшла на роботу оцінюється критично.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року, без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- А.П.Заїкін

О.М.Таварткіладзе