Справа № 202/1012/21
Провадження № 2/202/162/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Мироняк Т.С., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третяособа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради, про визнання права на приватизацію приміщень у гуртожитку, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що вони мешкають у кімнатах АДРЕСА_1 .

Вказана будівля гуртожитку знаходиться в комунальній власності, обслуговується Комунальним підприємством «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради.

В 2020 році з метою приватизації вказаних приміщень у гуртожитку вони звернулися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, однак в оформленні приватизації їм було відмовлено.

Отже, посилаючись на порушення своїх прав, позивачі просять визнати за ними право на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 50,8 кв.м., із яких житлова (основна) площа становить 31,0 кв.м., допоміжна (підсобна) 19,8 кв.м.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження представником відповідача - Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради був поданий відзив, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачами не надано доказів на підтвердження наявності в них права на приватизацію приміщень АДРЕСА_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

При цьому ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2022 року було залучено до участі у справі як третюособу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про розгляд справи був повідомлений, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

З огляду на наявний у справі відзив на позов, справу розглянуто у відсутність представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради, про розгляд справи було повідомлено, явку свого представника в судове засідання не забезпечило.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 .

У матеріалах справи наявний ордер № 107 від 10.02.1978 року, виданий ВАТ «НТЗ» на ім?я ОСОБА_4 , на вселення до гуртожитку по АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 25.02.2020 року № 426 позивачі постійно проживають в кімнатах АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

Як було зазначено позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні, перша кімната № НОМЕР_1 була надана їй у користування в 1978 році, друга кімната - АДРЕСА_6 була надана їй в користування в 2007 році в період роботи двірником.

З матеріалів справи вбачається, що кімната № НОМЕР_2 (№ 1 поз. 28 - за попередньою інвентаризацією) по АДРЕСА_3 хоча й придатна для проживання, проте є нежитловим приміщенням (кладовою).

Відповідно до листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради будівля гуртожитку літ. А-3 по АДРЕСА_3 , в яку увійшли приміщення № 3, 8, зареєстрована за територіальною громадою міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради (нині Дніпровська міська рада) та згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на дату інвентаризації, проведеної 07.07.2011 року, приміщення № 8 самочинно переобладнано з приміщень загального користування, житлове приміщення № 3 поз. 3-1, 3-2, 3-4 переобладнано в нежитлове та підлягають введенню в експлуатацію.

Листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 01.04.2020 року за № 3/16-1428 було відмовлено в оформленні за заявою ОСОБА_5 приватизації приміщень АДРЕСА_1 .

Відмова відповідача в приватизації мотивована, зокрема, ненаданням ордерів на житлову площу, що підтверджує право користування житловим приміщенням в гуртожитку кімнатами № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 .

Вирішуючи між сторонами спір щодо права позивачів на приватизацію зазначених приміщень, суд ураховує, що відповідно до частини 2 статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Організацію проведення приватизації та оформлення права власності здійснюють органи, визначені статтею 8 цього закону, зокрема, уповноважені органи місцевого самоврядування.

Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, врегульовані Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Так, відповідно до статті 1 вказаного Закону сфера його дії поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

При цьому перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, визначений пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 16.12.2009, № 396.

Відмовляючи позивачам у приватизації приміщень у гуртожитку, відповідач виходив з того, що позивачами не було надано належних документів, які підтверджують їх право на приватизацію цього житла.

Суд вважає, що в даному випадку відмова відповідача в приватизації приміщень у гуртожитку є правомірною, оскільки позивачами не надано доказів, що вони більше п`яти років на законних підставах зареєстровані та проживають у кімнатах АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , та, що вказані приміщення належать до об`єктів приватизації, тобто відповідно до закону можуть бути приватизовані.

Матеріали справи не містять даних щодо конкретного приміщення у гуртожитку, яке було виділено позивачу ОСОБА_1 згідно з ордером, а також відомостей щодо реєстрації та проживання на законних підстав у конкретному приміщенні гуртожитку понад п`яти років.

Натомість матеріали справи свідчать, що зайняті позивачами приміщення були самочинно переобладнані, в тому числі з місць загального користування, і докази узаконення такого переобладнання та надання приміщенням режиму житлових відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, звернувшись до суду, позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження свого права на приватизацію спірних приміщень у гуртожитку.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові відповідно до статті 141 ЦПК України понесені позивачами під час звернення до суду витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачів та відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третяособа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради, про визнання права на приватизацію приміщень у гуртожитку відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко