Провадження № 2/522/1567/22
17 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Семешиної Л.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсним договору,
До суду 23.10.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за яким просив визнати дійсним договір №1198 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , укладений 12 вересня 2000 року між продавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та покупцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Посилались на те, що вищезазначений договір укладено 12 вересня 2000 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1995 року народження, на товарній біржі «Одеська універсальна біржа товарів і послуг» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за реєстраційним № 1198 від 12 вересня 2000 року. Договір був зареєстрований у Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації від 29.09.2000 року, запис в реєстраційній книзі 353 пр стор. 189, р. 140.
Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу придбали у спільну власність по 1/2 (одній другій) частині кожен, квартиру АДРЕСА_1 , та вказують, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто ними було передано, а відповідачами прийнято грошову суму за вищезазначену квартиру у розмірі 6 209,00 грн.. Нещодавно позивачі звернулись до нотаріуса, з метою відчуження вказаного об`єкту нерухомості третій особі, проте у відповідь на своє звернення вони отримали відмову у вчинені нотаріальної дії, вмотивовану тим, що нотаріусу не було надано оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності майна власнику. Задля захисту свого права власності шляхом визнання дійсним укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, позивачі звернулись до суду з позовною заявою. Отже, на теперішній час позивачі не в змозі належним чином розпоряджатися власною квартирою без визнання договору купівлі-продажу дійсним, який зареєстрований на товарній біржі «Одеська універсальна біржа товарів і послуг». У зв`язку з чим, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 26.10.2021р. відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 15.11.2021р..
У підготовчому засіданні 15.11.2021р. була присутня представник позивачів - адвокат Майборода Г.О., розгляд справи відкладено на 06.12.2021р. через неявку відповідачів.
У підготовче засідання призначене на 06.12.2021 року позивачі не з`явилися, представник позивачів адвокат Майборода Г.О. через канцелярію суду надала заяву, в якій просила закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.
Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи неодноразово повідомлялись на офіційному веб-сайті суду, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Поштова кореспонденція була направлена відповідачам за адресами їх реєстрації, проте повернулась до суду з відмітками «про закінчення строків зберігання».
Ухвалою суду від 06.12.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 18.01.2022 року.
У зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи 18.01.2022 року був відкладений на 15.02.2022року.
У судове засідання 15.02.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивачів надійшла заява щодо розгляду справи за її відсутністю.
Відповідачі про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщались належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, однак до суду не з`явились. Заяв по суті та будь-яких клопотань до суду не заявляли.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів, неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, надходження заяви від представника позивачів щодо розгляду справи за її відсутності, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання тексту рішення суду є 17.02.2022р..
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного.
Судом встановлено, що 12 вересня 2000 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1995 року народження, був укладений договір купівлі-продажу квартири під номером АДРЕСА_1 .
Вказаний договір був укладений на товарній біржі «Одеська універсальна біржа товарів і послуг» та відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» реєстраційний номер № 1198 від 12 вересня 2000 року. Договір не був нотаріально посвідчений.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1198 від 12 вересня 2000 року був зареєстрований 29.09.2000 року в ОМБТІ запис в реєстраційній книзі 353 пр стор.189, р. 140, про що свідчить відмітка ОМБТІ на оригіналі договору, .
Зазначена квартира належала відповідачам на підставі: свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 30.12.97р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси під № 261 пр. стр.190 р 140 17.02.98р.
Придбана у позивачами квартира куплена за 6 209 грн., які були одержані відповідачами до підписання цього договору, про що свідчить пункт 5 договору.
Правочин сторонами повністю виконаний, куплена квартира була звільнена продавцями та передана покупцям, передані ключі, відповідачі виписалися (знялися з реєстрації) за вказаною адресою. Позивачі зареєструвалися в квартирі та використовують її для проживання, оплачують комунальні платежі та утримують квартиру в належному санітарно - технічному стані.
Згідно довідки КП «БТІ» ОМР № 7694 від 10.09.2021р. КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомляє, що станом на 31.12.2012р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за такими фізичними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору № 1198 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» від 12.09.2000р. Дата реєстрації 29.09.2000р., (запис в реєстровій книзі 353 пр. стор.189 - р. № 140).
На теперішній час у позивачів виникають проблеми, у зв`язку з тим, що даний договір не був нотаріально посвідченим у момент його укладення.
Відповідно до ст. 4 ЦК України (ред. 1963 р) - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.
У відповідності до ст. 41 ЦК України (ред. 1963 р) «Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків»
Стаття 1 Закону України "Про товарну біржу": діяльність товарної біржі здійснюється у відповідності з цим Законом та діючим законодавством України, статутом біржі, правилами біржової торгівлі.
Частина 1 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона представляє собою купівлю-продажу, поставку, обмін товару, що допущені до обміну на товарній біржі; якщо її учасники є членами товарної біржі; якщо угода надана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Частина 2 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Частина 4 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу в вересні місяці 2000 року позивачам не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном як належні співвласники, що порушує їх права.
При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.47 ЦК УРСР (у редакції 1963р.); ст.ст.10, 15-16, 220, 319, 321, 328, 638, 655 ЦК України (у редакції від 2004 року), ст.ст.2, 10-12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 209-210, 223, 247, 258, 259-263, 265, 268, 280-282, 353-354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текс рішення суду складено 17.02.2022 року.
Суддя: Домусчі Л.В.