Справа № 191/269/22
Провадження № 2/191/89/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 червня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і стягнення грошових коштів,-
Позивач завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надає згоду на заочний розгляд справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам, хоча належним чином повідомлявся про судові засідання.
Треті особи в судове засідання не з`явилися по невідомим суду обставинам.
Судом було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.
Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Діпропетровської області Сидорук Л.В. від 11 жовтня 2021 року було відкрите виконавче провадження №67095127, а також винесена постанова від 29 жовтня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Матеріали справи не містять доказів про обізнаність боржника про розмір боргового зобов`язання перед стягувачем, який в судове засідання не з`явився та доказів протилежного суду не надав.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року після 22 лютого 2017 року нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально.
У даному випадку суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений кредитний договір у простій письмовій формі, нотаріально посвідчений він не був, оскільки протилежного суду не доведено, виконавчий напис вчинено після 22 лютого 2017 року, у зв`язку з чим нотаріусом були порушені вимоги діючого законодавства, оскільки він не мав право вчиняти вищезазначений виконавчий напис без наявності нотаріально посвідченого кредитного договору.
Також суд вважає слушними посилання позивача на те, що вона кредитного договору з відповідачем не укладала, гроші від нього не отримувала, що свідчить про існування між сторонами спору з приводу стягнутої з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса заборгованості за кредитним договором.
Посилання відповідача на те, що позивач вводить суд в оману, насправді кредитний договір між сторонами був укладений, свідчить про існування між сторонами спору з приводу як факту укладення кредитного договору, так і наявності розміру заборгованості за кредитним договором, що свідчить про незаконність вчинення виконавчого напису.
Необгрунтованими є і посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем по справі, оскільки саме він є стягувачем за виконавчим написом нотаріуса і саме до нього спрямовані вимоги щодо скасування виконавчого напису, як незаконного.
Таким чином, здійснюючи розгляд даної справи, суд встановив обґрунтовані підстави у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача стягнутих з останньої в рамках виконавчого провадження грошових коштів в розмірі 2997,44 грн. не підлягають задоволенню.
Так, зазначені позивачем грошові кошти були стягнуті із її заробітної плати в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса, який на час їх стягнення був діючий і не був скасований.
Отже, на той час приватним виконавцем в порядку Закону України «Про виконавче провадження» правомірно були вчинені виконавчі дії щодо звернення стягнення на заробітну плату позивача.
На даний час виконавчий напис судом скасований, однак рішення суду не набрало законної сили, у зв`язку з чим на даний час вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача стягнутих з останньої грошових коштів є передчасним.
Однак після набрання рішенням суду законної сили позивач не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом про стягнення з відповідача вказаних грошових коштів.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача грошових коштів слід відмовити.
Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст.ст.10-13, 76-80, 141, 259, 263-268 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про стягнення грошових коштів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська