РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022

м. Одеса

Справа № 522/21237/21

Провадження № 2/522/353/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Насарая А.В.

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія» Оранта» в особі філії Одеської обласної дирекції НАСК «Оранта»

про стягнення неустойки.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія» Оранта» в особі філії Одеської обласної дирекції НАСК «Оранта».

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 28 123,72 грн., яка складається з подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

08.11.2021 відкрито провадження у справі.

06.12.2021 відповідач подав відзив на позов.

Представник позивач просив судове засідання проводити за його відсутності.

Відповідач просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_1 позов обґрунтовує тим, що 27.01.2019 сталася ДТП за участю автомобіля Hyundai, власником якого є вона, та автомобіля Ford застрахованого в ПАТ НАСК «Оранта». 28.01.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування. Листом від 27.03.2019 страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Не погоджуючись з відмовою у виплаті позивач звернулася до суду. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з відповідача 38 197,98 грн. (страхове відшкодування). 27.07.2021 рішення виконано відповідачем.

Позивач вважає, що за період з 28.03.2019 і по 26.07.2021 страхове відшкодування існувало і мало бути виплачено своєчасно, але виплачено лише 27.03.2019, тобто несвоєчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 674,91 грн., інфляційні збитки у розмірі 6 685,75 грн., та відповідно до п.п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подвійну облікову ставку НБУ у розмірі 18 763,06 грн.

Відповідач проти позову заперечив. Вважає, що до позовних вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня) застосовується позовна давність в один рік. Отже, до вимог про стягнення подвійної облікової ставки слід застосувати позовну давність. В даному разі неустойка має нараховуватись з 28.03.2019 (наступний день після прийняття рішення про відмову у виплаті) та обмежується 1 роком, що передують зверненню до суду (03.11.2020). Строк позовної давності починається з 03.11.2020, період нарахування пені закінчується днем виплати зобов`язання - 27.07.2021.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.03.2018 між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 укладено поліс № АМ/5698928 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано автомобіль Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 .

27.01.2019 за участю автомобіля «Hyundai Accent», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власником якого є ОСОБА_1 ) та автомобіля «Ford Mondeo», НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , сталась ДТП.

28.01.2019 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2019 № 520/2786/19 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Листом від 27.03.2019 ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлено ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки у страховика були сумніви щодо правомірного володіння ОСОБА_4 відповідним транспортним засобом на момент настання ДТП, оскільки страхувальником за вказаним полісом є ОСОБА_2 , а автомобіль «Ford Mondeo», НОМЕР_1 зареєстрований в Литовській Республіці.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2021 (справа № 522/10411/20) стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на корись ОСОБА_1 кошти у розмірі 38 197,98 грн.

27.07.2021 ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_1 присуджені рішенням суду кошти.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Предметом позову є стягнення на підставі статті 625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних збитків, нарахованих позивачем за період з 28.03.2019 по 26.07.2021, та пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасну виплату основного страхового відшкодування, яка існувала станом на 27.03.2019.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанова Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Стаття 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі (постанова Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17).

Таким чином, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 516, ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідач не заперечував розрахунку позивача.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача за період з 28.03.2019 по 26.07.2021 коштів в розмірі 9 360,66 грн. (2 674,91 грн. - три відсотки річних від суми заборгованості, інфляційних збитків 6 685,75 грн.) є обґрунтованими.

Згідно зі п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідач просив застосувати позовну давність.

Річний строк позовної давності для стягнення пені розпочався 28.03.2019.

До суду позивач звернулася 02.11.2021 (відмітка на поштовому конверті).

Отже, позивач пропустила строк позовної давності для стягнення пені за період часу з 28.03.2019 по 01.11.2020. Докази про існування обставин, які об`єктивно перешкодили позивачу вчасно звернутись до суду відсутні, що свідчить про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності.

Таким чином, з урахуванням строку позовної давності з відповідача підлягає стягненню пеня з 02.11.2020.

Нарахування пені здійснюється за такою формулою: Пеня = Сума боргу ? (2 ? Ставка НБУ)/100%/Кількість днів у році?Кількість днів.

За офіційними даними НБУ, у період з 02.11.2020 до 26.07.2021 діяли такі облікові ставки НБУ:

- з 02.11.2020 до 05.03.2021 6% річних,

- з 06.03.2021 до 15.04.2021 6,5 % річних,

- з 16.04.2021 до 22.07.2021 7,5 % річних,

- з 23.07.2021 до 26.07.2021 8 % річних.

Розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з:

- 02.11.2020 до 05.03.2021 становить: 38 197,98 грн.х12/100х124 /365= 1 557,22 грн.

- 06.03.2021 до 15.04.2021 становить: 38 197,98 грн.х13/100х41/365= 557,80 грн.

- 16.04.2021 до 22.07.2021 становить: 38 197,98 грн.х15/100х98/365= 1 538,38 грн.

- 23.07.2021 до 26.07.2021 становить: 38 197,98 грн.х16/100х4/365= 66,98 грн.

Отже, розмір пені за період часу з 02.11.2020 до 26.07.2021 становить 3 720,38 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 13 081,04 грн. (3 720,38+2 674,91+6 685,75).

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 442,81 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 13 081 (тринадцять тисяч вісімдесят одна) гривня 04 (чотири) копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.02.2022.

Суддя Х.С. Ярема