16.02.2022
Справа № 642/1200/22
Провадження №2-з/642/36/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

16 лютого 2022 року м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Гримайло А.М., розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позикиу сумі 100 000 доларів США.

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_2 має матеріальні зобов`язання перед позивачем, однак їх не виконує. Забезпечити виконання зобов`язань відповідачем, необхідно шляхом заборони відчуження майна відповідачів, які були придбані у шлюбі та є спільним сумісним майном подружжя, а саме:

10.07.2018 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на відповідача ОСОБА_3 ;

15.10.2019 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , за відповідачем ОСОБА_3 ;

15.10.2020 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 ; за відповідачем ОСОБА_3 ;

24.12.2020 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 за відповідачем ОСОБА_3 .

На даний час з інформаційного видання PREMIER.UA №31 (7789) від 08 лютого 2022 року відомо, що відповідач по даній справі ОСОБА_3 намагається продати вищезазначене нерухоме майно будь яким третім особам (PREMIER.UA №31 (7789) від 08.02.2022 року. Наведене свідчить про те, що відповідачі мають реальні наміри з відчуження нерухомого майна.

Позивач зазначає, що виходячи зі змісту позовних вимог, згідно яких спір виник з приводу невиконаних майнових зобов`язань, наявні підстави вважати, що можливе відчуження відповідачами квартир у власність інших осіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній цивільній справі в разі задоволення позовних вимог.

Позивач просив суд заборонити відчуження квартир до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вищенаведену заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що предметом позовних вимог у даній справі є визнання виконання зобовязань, які можуть буди забезпеченні шляхом заборони відчуження спільного сумісного майна відповідачів.

З доданих до заяви про забезпечення позову доказів, а саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №298950400 від 10 лютого 2022 року, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №1773 від 15.10.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Х/о Алексєєвою Л.В.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №298949850 від 10 лютого 2022 року, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХК48 від 18.06.2018, виданий Інспекцією Державного архітектурно-бувельного контролю Департаменту територіального контролю ХМР.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №298949315 від 10 лютого 2022 року, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №3934 від 15.10.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кожемякіним А.А.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №298951208 від 10 лютого 2022 року, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_8 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №6035 від 24.12.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Х/о Жовнір В.В.

Позивач зазначає, що відповідачі не виконують заповзання, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Верховний Суд зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову заявник посилається те, що відчуження квартир у власність інших осіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній цивільній справі в разі задоволення позовних вимог.

Отже, згідно з копією свідоцтва про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб 19.10.2013 року.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження квартир, які зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 , однак придбані та зареєстровані в період шлюбу та спільною сумісною власністю подружжя.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження цієї частки) права відповідача або інших осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження квартир за адресою АДРЕСА_6 , за адресою: АДРЕСА_5 , за адресою: АДРЕСА_7 , та за адресою: АДРЕСА_8 .

Суд вважає необхідним зазначити, що заборона відчуження обмежує лише право власника на розпорядження майном і діє до розгляду по суті цивільної справи № 642/1200/22.

Заборона відчуження жодним чином не порушить прав відповідачів. Вжиття судом таких заходів забезпечення позову запроваджує законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборона відчуження майна, може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідача.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, площею 16.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, площею 12.9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме: на однокімнатної квартири, площею 20.4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, площею 11.3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу направити компетентним органам для відповідної реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_9 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_10 .

Суддя А.М.Гримайло