01.08.2022 Справа № 756/793/22
Унікальний номер 756/793/22
Номер провадження 2-др/756/52/22
01 серпня 2022 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді- Шролик І.С.,
секретар судового засідання- Олифіренко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Анни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 43053 від 18 травня 2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованості в загальному розмірі 15830,77 грн, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Засобами поштового зв`язку 13 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук А.С. подала заяву про ухвалення додаткового рішення. В мотивування поданої заяви зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. В підтвердження понесених позивачем витрат надала договір про надання правової допомоги, додаток до договору, акт здачі-прийння робіт, рахунок.

Разом зі заявою про ухвалення додатквого рішення представник позивача подала заяву про поновлення процесуальнгого строку для звернення з такою заявою. Заява мотивована тим, що про наявність судового рішення позивач дізнався 13.06.2022 року, коли отримав його засобами поштового зв`язку. Зауважує, що доступ до ЄДРС був закритий через введення на території України воєннного стану. Надалі представник позивача 20.06.2022 року вже зверталася зі заявою про ухвалення додаткового рішеня, однак ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року заяву було повернуто. Про наявність такої ухвали представник позивача дізналася з ЄДРСР 11.07.2022 року. З цих підстав просила поновити процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додатквого рішення.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З`ясувавши підстави пропуску заявником строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає їх поважними, а тому приходить до висновку про необхідність його поновити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином.

Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися судом належним чином.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, подану заяву дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням від 19 травня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 43053 від 18 травня 2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованості в загальному розмірі 15830,77 грн, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Під час подання позовної заяви позивачем було наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікує намір понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема судовий збір у розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №1-04202121 від 21 квітня 2021 року, додаток до договору № 1 від 20 червня 2022 року, акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) № 6П, в якому зазначено, що аналіз адвокатом законодавства Укрїани та судової практики становить 2500,00 грн, складання позовної заяви та формування її разом з додатками для подання до суду - 5000,00 грн, участь у судовому засіданні - 1250, 00 грн, складання клопотання - 1250,00 грн.

Довірітелем отримано надані адвокатом послуги та адвокатом отримано оплату, які необхідно відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Судом досліджено акт виконаних робіт з якого вбачається, що за участь в судовому засіданні 23 лютого 2022 року представником нараховано 1250 грн. Проте, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи 23 лютого 2022 року у відсутність позивача та його представника (а.с.27-28). Що спростовує участь Ковальчук А.С. в судовому засіданні, тому ці витрати є необгрунтованими.

Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача частину понесених витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Ковальчук Анні Сергіївні процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук Анни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (код ЄДРПОУ - 38922870) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 0 (нуль) копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 01 серпня 2022 року.

Суддя І.С. Шролик