РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022

м. Одеса

Справа № 522/6120/21

Провадження № 2/522/235/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Насарая А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про встановлення юридичного факту, визнання права власності на спадкове майно та зняття арештів.

ВСТАНОВИВ:

1.06.04.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 .

2.Позивач просить суд :

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

- визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спадкового майна, яка складається з частки 1/4 кв. АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_5 ;

- скасувати арешти з 1/4 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 : накладений постановою АН340665, виданою Другим ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі 03.10.2005; накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2004; накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 у справі №522/4718/15-ц; накладений заявою Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від 26.03.2010 № с-14.

3.14.05.2021 відкрито провадження у справі.

4.08.06.2021 ОСОБА_4 подав клопотання про залучення його третьою особою та про зупинення провадження.

5.09.06.2021 відповідач подав заяву про визнання позову.

6.09.06.2021 залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

7.08.07.2021 ОСОБА_4 подав відзив на позов.

8.11.01.2022 позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

9. ОСОБА_2 позов обґрунтовує тим, що у 2020 році померла її мати. Прізвище матері та батька « ОСОБА_6 та ОСОБА_6 », а прізвище позивача (доньки) « ОСОБА_7 ». Така розбіжність виникла внаслідок перекладу з російської мови прізвища « ОСОБА_8 » на українську мову - ОСОБА_7 . Помилка у написанні прізвища перешкоджає позивачу вступити у спадщину, що відкрилась після смерті матері. На підставі цього просить встановити факт родинних відносин.

Крім того, після смерті матері відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності, так як на квартиру накладено арешти. Позивач позбавлена можливості звернутися з заявою про скасування арештів, так як не була стороною судових спорів, де накладено арешт, тому вимушена звернутися до суду для визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири та виключення майна з-під арешту.

10.Відповідач позов визнав повністю.

11.Третя особа ОСОБА_4 проти позову заперечив. Просить у задоволенні позову в частині визнання права власності та скасування арештів відмовити. Зазначає, що саме він на підставі договору дарування від 1992 року є власником спірної квартири. З 1994 року здавав квартиру в оренду. Після цього в 2004 році йому стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 стали власниками квартири. Оскільки квартира вибула з власності ОСОБА_4 внаслідок підроблення довіреності на продаж квартири оскаржив це в судовому порядку. Рішенням суду від 07.02.2005 договір купівлі-продажу квартири визнано недійсним, витребувано квартиру від ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та виселено їх з квартири. Постановою Верховного Суду від 19.04.2019 позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без змін. Іншим рішенням суду від 12.07.2007 визнано право власності по 1/2 частині квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Проте це рішення суду було згодом скасовано і наразі провадження у справі зупинено. В 2015 році ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру (провадження у справі зупинено).

Отже, право власності ОСОБА_5 на квартиру не підтверджено, квартира залишилась у власності ОСОБА_4 . Позивач посилається на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому зазначено, що право власності на квартиру за померлою зареєстровано на підставі рішення суду від 12.07.2007. Проте рішення скасовано, тому підстава відсутня. Отже, на момент смерті ОСОБА_3 не була власником 1/2 частини квартири. Всі арешти, які просить скасувати позивач, накладені судом з метою забезпечення позовних вимог у справах, які ще перебувають на розгляді в суді, тому підстав для скасування арештів, передбачених ст. 158 ЦПК України не має.

12.Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Щодо встановлення юридичного факту.

13.01.11.1968 між « ОСОБА_9 », народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та « ОСОБА_10 », народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення одруження серії НОМЕР_1 від 01.11.1968. Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_8 ».

14.Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 « ОСОБА_11 » (запис російською мовою) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої записані - « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_12 ».

15.Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06.06.1997, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на першій сторінці паспорту зазначено прізвище « ОСОБА_6 » (українською мовою), на другій сторінці - прізвище « ОСОБА_8 » (російською мовою).

16.Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 08.12.1997 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на першій сторінці паспорту зазначено прізвище « ОСОБА_7 » (українською мовою), на другій - прізвище « ОСОБА_8 » (російською мовою).

17. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ).

18.Заявлена вимога про встановлення юридичного факту у цій справі передбачає вирішення спору про право, тому така вимога не розглядається за правилами окремого провадження. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 205/7584/16.

19.Встановлення факту родинних відносин, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , необхідне для оформлення спадщини, яку отримати не може оскільки при перекладі прізвища з російської на українську мову виникла помилка.

20.Суд на основі наданих копій свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про шлюб, паспортів громадянина України, дійшов висновку, що факт про те, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , підтверджується. Такий висновок грунтується на тому, що прізвище ОСОБА_8 написане російською мовою; у свідоцтві про народження прізвище « ОСОБА_8 » написане у заявника та її батька однаково; у паспортах ОСОБА_5 та ОСОБА_9 прізвище вказане російською мовою однакове « ОСОБА_8 ». Приймаючи до уваги підтвердження обставин родинних відносин між позивачем та її батьками, а також те, що встановлення факту родинних відносин між зазначеними особами не суперечить закону і направлене на захист інтересів та прав позивача, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між позивачем та її батьками. Таким чином, з`ясована мета встановлення факту родинних відносин та встановлений сам факт, який повністю підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим позов в частині встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Щодо визнання права власності.

21.Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 .

22. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

23.25.06.2020 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

24.Листом № 388/02-14 від 18.11.2020 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. повідомила, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину та перевірці заборон (арештів) відчуження на ім`я спадкодавця виявлено наступні арешти щодо квартири за адресою АДРЕСА_2 :

- накладений постановою АН340665, виданою Другим ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі 03.10.2005;

- накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2004;

- накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 у справі №522/4718/15-ц;

- накладений заявою Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від 26.03.2010 № с-14.

25.Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Підстава реєстрації - рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-35/07 від 12.07.2007.

26.Заочним мішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2007 (справа №2-35/07) за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , Агентства нерухомості «Капітал» визнано право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на спільне майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1 .

27.Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2008 скасовано заочне рішення від 12.07.2007 (справа № 2-35/07) і ухвалою від 09.12.2019 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , Агентства нерухомості «Капітал», треті особи приватний нотаріус ОСОБА_14 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення моральної шкоди (до набрання законної сили рішенням суду у справі №2-2164/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_15 , ОСОБА_9 про визнання недійсними довіреності та договорів купівлі-продажу квартири, про усунення перешкод у користуванні власністю і про виселення).

28.Згідно з п.п. 4.17 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

29.Оскаржувані арешти згідно з Інформаційною довідкою накладені судовим органом та державним виконавцем.

30.Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

31.Для здійснення права на спадкування спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину.

32.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини 1, 2 статті 1269 ЦК України).

33.Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

34.Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину.

35.Оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину, зокрема на нерухоме майно, здійснюють нотаріуси або орган чи службова особа, уповноважена вчиняти нотаріальні дії.

36.Суди ж розглядають спори з приводу захисту спадкових прав в разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (частина перша статті 4 ЦПК України) або в разі оскарження особою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (статті 49, 50 Закону України «Про нотаріат»).

37.Отже, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

38.Таким чином, звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових прав нотаріусом і відсутності відмови останнього у вчиненні відповідної нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є передчасним, що має своїм наслідком відмову в позові.

39.Відповідні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №2-390/2006, 26.08.2020 у справі № 636/4329/16-ц.

40.У даній справі нотаріус не відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності, а лише роз`яснив, що видача свідоцтва про право на спадщину затримається до зняття арештів. Тобто, перешкод для отримання свідоцтва про право власності на квартиру в порядку спадкування після смерті матері позивача пов`язаних з невизнанням цього права немає. Затримка у видачі свідоцтва пов`язана з наявністю арештів.

41.Отже, вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом (за відсутності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва) є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

42.Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис 683985) право власності на Ѕ квартири зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 12.07.2007. Зазначене судове рішення скасовано, розгляд справи триває.

43.Згідно зі ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

44.За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

45.Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

46.Отже, у разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (постанова Верховного Суду від 24.04.2020, справа №910/10987/18).

Щодо заяви про визнання позову.

47.Відповідач подав заяву про повне визнання позову.

48.Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

49.Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

50.Слід зауважити, що визнання позову відповідачем, як юридичне явище, є актом, що не породжує позитивні юридичні наслідки для позивача автоматично. Заява про визнання позову не є преюдицією та підлягає перевірці судом на достовірність та обгрунтованість. Предметом цього позову є спір спадкоємця про право власності на квартиру, яке не визнається третьою особою.

51.Заява про визнання позову в частині встановлення факту родинних відносин не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проте судом з`ясовано, що заява про визнання позову в частині визнання права власності на частину квартири та скасування арештів суперечить закону і може призвести до порушення прав інших осіб.

Щодо скасування арештів.

52. ОСОБА_2 просить суд зняти арешти із спадкового майна, накладені:

- постановою АН340665, виданою Другим ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі 03.10.2005,

- ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2004,

- ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 у справі №522/4718/15-ц,

- за заявою Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від 26.03.2010 № с-14.

53.Як вбачається частина арештів накладені на спірне майно на підставі судових рішень, інший за рішення державного виконавця.

54.З наявних у матеріалах справі доказів слідує, що судові справи, в межах яких накладено обмеження на майна, не закінчені та перебувають в провадженні. Водночас порядок скасування заходів забезпечення позову визначено ст. 158 ЦПК України.

55.Стосовно скасування арешту, який накладено державним виконавцем, слід зазначити наступне.

56.При розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 (справа № 905/386/18).

57.Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

58.Статтею 51 ЦПК України визначено правила залучення до участі у справі співвідповідача, заміни неналежного відповідача.

59.Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16).

60.Звертаючи до суду з вимогою про зняття арештів, ОСОБА_2 відповідачем щодо цих вимог визначила ОСОБА_9 , який не є боржником, особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.

61.Натомість особа, в інтересах якої накладено арешти до участі в справі як відповідач не залучена. Позивач просила справу розглядати за її відсутності, клопотань про заміну відповідача, залучення співвідповідачів не подавала. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є донькою ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17.02.2022.

Суддя Х.С. Ярема