Справа № 604/17/22
Провадження № 2/604/150/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 листопада 2005 року відділом РАЦС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №71. Позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу, на її думку, неможливе та суперечить її інтересам. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 26 січня 2022 року у справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Ухвалою судді від 29 квітня 2022 року сторонам надано строк для примирення до 29 червня 2022 року, провадження по справі зупинено.

30 червня 2022 року ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області поновлено провадження у справі.

Позивач в судове засідання не прибула, згідно з заявленим клопотанням, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, будучи повідомленим про дату і час судового розгляду, в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення, задовольнивши позов з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 01 листопада 2005 року у відділі РАЦС Підволочиського РУЮ Тернопільської області, актовий запис №71, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

У шлюбі у сторін народилося двоє синів, один з яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час ухвалення рішення судом є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Спільне подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки між подружжям, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного.

Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і відповідач, враховуючи їх заяви до суду, не мають бажання зберегти сім`ю та дальше перебувати у шлюбі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, враховуючи вимоги ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 », в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем.

За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 13, 223, 247, 263-265, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 01 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №71.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак