Справа № 157/589/22
Провадження №2/157/236/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що 21 вересня 2007 року в Видричівській сільській раді Камінь-Каширського районну Волинської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало як на неї, так і на їх дітей, через що позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. На даний час сторони спільно проживають в одному житловому будинку, однак відповідач практично ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, однак відповідач у добровільному порядку надавати її відмовляється. В даний час позивачка офіційно не працює, а тому самостійно не в змозі матеріально забезпечити належні умови для проживання дітей. Внаслідок тяжких життєвих обставин вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідач у даний час, як їй відомо, підписав контракт і перебуває в ЗСУ та отримує заробітну плату. Інших дітей, окрім їх спільних, у відповідача немає.

Посилаючись на викладене, позивачка просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення ними повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися. Представник позивачка подала заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5, 6).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2007 року, який був зареєстрований у Видричівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області за актовим записом №08.

Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, що встановлено з довідки старости Видричівського старостинського округу Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 22 червня 2022 року №55.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачкою.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами статті 182 СК України та бере до уваги, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, про його скрутне матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», визначає аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Задовольняючи позовні вимоги суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 травня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий: Б. С. Гамула