Провадження № 2/761/3961/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2022р. вказану заяву залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків.

04 липня 2022р. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, однак позивачем не було усунуто всіх вказаних у вищезазначеній ухвалі недоліків.

Так в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2022р. було зазначено, що позивач не надає суду докази того, що він є власником або користувачем земельної ділянки, на якій відповідачем здійснюється, на думку позивача, самочинне будівництво.

У постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018р. у справі № 2-6977/11 зроблено такий висновок: "Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України".

Однак у заяві від 04 липня 2022р. позивач вказує, що він не є власником земельної ділянки, на якій відповідачем здійснюється, на його думку, самочинне будівництво. А власником цієї земельної ділянки є територіальна громада м. Києва.

Посилання позивача на Реєстр земельних ділянок - витяг з чергового кадастрового плану - дані міського земельного кадастру від 09 березня 2021р. замовлення №167, в якій вказано, що користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 є фізична особа не свідчать про те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні саме позивача.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, позов слід визнати неподаним та повернути заявнику.

Крім того, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва - визнати неподаною і повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: