Справа № 212/220/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
У січні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2008 року за рішення суду з ОСОБА_2 стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.11.2008 року. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист № 2-3296, за яким у жовтні 2016 року відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, з 2016 року боржником не сплачувались аліменти. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дитини не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 01.10.2021 року становить 170860 грн. У зв`язку з чим просили стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати за вказаний період аліментів у загальній сумі 3330062,57 грн.
Ухвалою суду від 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надала клопотання про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 02 червня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 533. Матір`ю вказано ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 (а.с.7).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2008 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) починаючи стягнення з 15 січня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2008 року (а.с.10).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2008 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 15 травня 2008 року (а.с.9).

Згідно свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 03 березня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

З розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненому Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам за період з 25.06.2016 року по 01 жовтня 2021 року в розмірі 170860,06 грн. (а.с.11).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК).

Згідно з ч.3 ст.195 СК розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

При цьому, незалежно від моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання до виконавчої служби, відповідач зобов`язаний виконувати це рішення.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної? ? палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

В ході судового розгляду справи відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами поважності причин невиконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження, а також відсутності його вини у невиконанні судового рішення зі сплати аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зокрема, законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірі в пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка підтверджується розрахунком, наданим державним виконавцем, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати у вигляді пені.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок розміру неустойки (пені), здійснений за період з червня 2016 року по жовтень 2021 року на загальну суму 3330062,57 грн., суд вважає за необхідне застосувати законодавчо встановлені обмеження щодо можливості стягнення пені у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог та наданих позивачем доказів, станом на 01.10.2021 року розмір заборгованості по аліментам відповідача становить 170860,06 грн., а отже розмір неустойки (пені), що має бути стягнутий з відповідача не може за законом перевищувати вказану суму, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 170860,06 грн.

Оскільки, при зверненні до суду із вказаним позовом, позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави в сумі 1708,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 194, 196 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25 червня 2016 року по 01 жовтня 2021 року у розмірі 170860 (сто сімдесят тисяч вісімсот шістдесят) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1708 (одна тисяча сімсот вісім) гривень 60 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 04.07.2022 року.

Суддя М.Д.Власенко