Справа № 754/5943/20
Провадження № 2/752/2778/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.02.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач, в особі представника ОСОБА_3 , звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги. Померлий ОСОБА_4 розірвав шлюб з матір`ю позивача 25.04.1984, з того часу вони проживали окремо. ОСОБА_1 залишилась проживати зі своєю матір`ю у Білорусі, а ОСОБА_4 був переведений по військовій службі спочатку до Афганістану, потім до Прибалтики, закінчив військову службу в Україні та залишився проживати у м. Києві. Спілкуватись з ОСОБА_4 позивач почала вже у дорослому віці за допомогою засобів телефонного зв`язку. На початку березня 2020 року позивач через соціальну мережу «Одноклассники» дізналася, що батько помер у вересні 2019 року, та планувала їхати до Києва, проте у зв`язку з оголошеною пандемією коронавірусної хвороби COVID-19, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» на території України були введені карантиннi заходи, припинено транспортне сполучення між Республікою Білорусь та Україною, внаслідок цього ОСОБА_1 не змогла прибути до Києва до 22.03.2020 та особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Посольство Республіки Білорусь в Україні листом від 31.03.2020 №04-26/317 повідомило, що для прийняття спадщини ОСОБА_1 необхідно звернутися до Державної нотаріальної контори за місцезнаходженням спадщини.

Листом від 30.04.2020 №1556/02-14 Дев`ята Київська державна нотаріальна контора повідомила, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа №878/2019.

Позивач вказує, що єдиною особою, хто подав заяву про прийняття спадщини після смерті її батька, був син померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який теж є спадкоємцем першої черги.

Таким чином, оскільки позивач дізналася про смерть батька лише на початку березня 2020 року та не могла фізично приїхати або подати заяву через Посольство Республіки Білорусь в Україні про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона змушена звернутися до суду та просити визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2020 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

21.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що твердження позивача про те, що вона дізналась про смерть батька лише на початку березня 2020 року через соціальну мережу «Одноклассники», є безпідставним, оскільки у день смерті батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач розмістив на стрічці батька у соціальній мережі «Одноклассники» інформацію про його смерть. Відповідач лише через тиждень після 40 діб з моменту смерті батька вимкнув його мобільні телефони, до цього часу відповідач спілкувався з колом друзів, товаришів, знайомих батька та просив усіх повідомляти іншим спільним знайомим про смерть батька. Таким чином, ОСОБА_1 не мала спільного кола знайомих зі своїм батьком. Зазначене, а також відсутність понад півтора місяця дзвінків на батьківські телефони, підтверджують відсутність спілкування між позивачем та ОСОБА_4 , як між донькою та батьком.

Крім того, згідно п. п. 2.1, 3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, з відповідними змінами, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Отже, позивачу, як спадкоємцю свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , було достатньо направити на адресу нотаріуса за місцем відкриття спадщини власноруч написаної та підписаної заяви про прийняття спадщини, яку б нотаріус в силу закону зобов`язаний був би прийняти та завести спадкову справу. Зазначених дій позивачем здійснено не було, не зважаючи на те, що поруч з існуючими карантинними обмеженнями оператори поштового зв`язку працювали належним чином та безперервно.

Відповідач наголосив, що посилання позивача на п. 3 ч. 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», як на підставу, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом, не стосується перебігу строків прийняття спадщини.

06.08.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали зверненню ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, це є проживання з батьком у різних країнах, відсутність спільного кола знайомих, які б своєчасно повідомили про смерть батька, та пандемія коронавірусної хвороби COVID-19.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2021 цивільну справу було передано до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2021 цивільну справу було прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача - адвокат Гриценко Б.М. надіслав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, свого представника до суду не направив.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 25.12.1979 Ковпаківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Суми, актовий запис №2454, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого 26.04.1984 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Брест, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано, актовий запис №139.

Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого 29.01.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Брестського міськвиконкому, актовий запис №18, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 30.12.1975 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Суми, актовий запис №3899, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 25.09.2019 Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років у м. Суми, про що зроблено актовий запис №1803.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 від 13.11.2019 №2445 Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 13.11.2019 було заведено спадкову справу №878/2019.

Відповідно до листа від 23.04.2020 №137102/14 П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою засобами поштового зв`язку отримано заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , яку надалі було надіслано за належністю до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори.

Листом від 30.04.2020 №1556/02-14 Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою повідомлено ОСОБА_1 про пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що про смерть батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона дізналася лише на початку березня 2020 року та не могла фізично приїхати або подати заяву через Посольство Республіки Білорусь в Україні про прийняття спадщини у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 3.23. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Батько позивача - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно, останній день подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька було 22.03.2020.

Таким чином, позивач мала можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії нею теж не вчинялися.

Матеріали спадкової справи не містять будь-яких повідомлень позивача, що свідчать про її волевиявлення нотаріусу в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини щодо спадкування після смерті батька. Будь-яких доказів обмежень роботи закладів поштового зв`язку у зв`язку із карантинними обмеженнями позивачем надано не було.

Отже, посилання позивача на віддаленість її місця проживання від місця знаходження спадкового майна та обмеження, встановлені у зв`язку з установленими карантином, ніяким чином не спростовують її можливості направити заяву про прийняття спадщини нотаріусу поштою.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 21.04.2021 у справі № 637/80/19 зазначив, що частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що у силу ст. 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Враховуючи викладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягають.

Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують.

У порядку ст. 141 ЦПК України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Ю. Мазур