Справа № 444/1629/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/3580/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Цяцяка Р.П., розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

28 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила присудити у її користь із ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем разом не проживають і нею подано позов до суду про розірвання шлюбу, діти проживають разом із нею, однак, вона не працює, оскільки займається доглядом за дітьми, та є студенткою, а тому самотужки не може забезпечити дітей належним матеріальним утриманням, позаяк, відповідач працює, має стабільний дохід, а тому повинен сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність визначення розміру аліментів у частці від доходу обгрунтовує наявністю у відповідача стабільного доходу (заробітку), оскільки він працює головним державним інспектором Львівської митниці ДФС і розмір його доходів зазначений у декларації.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року позов задоволено.

Присуджено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2021 року дати подання позовної заяви, і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким встановити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій формі в розмірі по 1007 грн. на кожну дитину, починаючи з 28.05.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Апелянт зазначає, що факт розірвання шлюбу з позивачкою не позначився на його відносинах з дітьми, він їх любить і бажає брати активну участь у їх вихованні, підтримувати їхній розвиток та утримувати дітей в межах своїх фінансових можливостей.

Апелянт не погоджується з твердженнями позивачки про те, що він не надає кошти на утримання дітей, оскільки під час перебування та проживання з дітьми він повністю несе всі витрати, в тому числі, й для організації їхнього відпочинку, окрім того, оплачує гуртки та відвідування закладу дошкільної освіти.

Вважає, що судом не враховано тих обставин, що в нього на утриманні знаходиться матір похилого віку, яка є пенсіонеркою, у період з 28.05.2020 року по 18.01.2021 року у зв`язку з тимчасовою відсутністю роботи перебував на обліку в Центрі зайнятості і отримував виплати в межах 5000 6000 грн., постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 року його поновлено на посаді головного державного інспектора митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, проте, адміністративне провадження залишається відкритим і немає остаточного рішення за справою, а відтак, його правовий статус на поточному робочому місці до кінця не є врегульованим, тому просив стягувати з нього аліменти в твердій грошовій формі у сумі 1007 грн., оскільки його робота є нестабільною.

Звертає увагу, що діти проживають як із ним, так і з позивачкою, але з матір`ю вони проживають більше часу.

Наголошує, що він не відмовляється і хоче сплачувати аліменти на дітей, але з урахуванням нестабільного його становища на роботі, а також законодавчої вимоги щодо рівного обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15.02.2022 року, є дата складення повного судового рішення 16.02.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року.

Діти зареєстровані та проживають разом з позивачем.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей, суд першої інстанції дотримався наведених вище норм закону і врахував, що відповідач не має інших дітей та/або непрацездатних утриманців, оскільки його мати має самостійне джерело доходу у виді пенсії та має у власності нерухоме майно, відповідач забезпечений житлом, є здоровою та працездатною особою, працює і отримує дохід у виді заробітної плати, відтак, підстав для висновку про присудження аліментів у меншому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції, немає.

Враховуючи наведену вище норму частини третьої статті 181 СК України й те, що позивач реалізувала своє право вибору на отримання аліментів на дітей за рішенням суду у частці від доходу відповідача батька дітей, тому його вимоги щодо присудження аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставними.

Таким чином, у колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивачки, та немає підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 лютого 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

Р.П. Цяцяк