Справа № 513/1221/21
Провадження № 2/513/111/22
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Манової І.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Дукіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Манової І.М. до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звертаючись до суду з позовом до відповідача, просила ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень щомісяця, починаючи із дня подачі позову до суду і довічно, а також витрати на правову допомогу у розмірі 2600 гривень.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивачка посилається на наступні обставини, що 30 вересня 1990 року сторони зареєстрували шлюб, мають двох дітей - повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період перебування в шлюбі ОСОБА_5 захворіла на онкологічне захворювання, довгий час лікувалась, та завдяки прийому спеціальних препаратів і тривалого лікування досягла стійкої ремісії в період хвороби. З 11 травня 2016 року по 01 червня 2017 року відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 800398 ОСОБА_5 була встановлена 2 група інвалідності, загального захворювання (онкологічні захворювання). З 15 травня 2017 року по 14 травня 2018 року відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 301240 ОСОБА_5 повторно підтверджена та продовжена 2 група інвалідності, загального захворювання онкологічні захворювання). З 14 травня 2018 року відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №897608 ОСОБА_5 2 група інвалідності, загального захворювання (онкологічні захворювання) призначена безстроково. Позивачка зазначає, що її пенсія фактично йде на: сплату комунальних послуг, продукти харчування, паливні матеріали, та ліки (в самій мінімальній та необхідній кількості). Внаслідок погіршення стану здоров`я позивачка позбавлена можливості працювати, житло, а саме будинок АДРЕСА_1 належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності, що також є перешкодою для вільного проживання, оскільки всі комунальні послуги оформлені на ім`я відповідача, а фактично сплачуються сторонами почергово, через місяць; на ім`я позивачки оформлено транспортний засіб марки ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який фактично знаходиться у повному володінні і використанні відповідача ОСОБА_2 ; через те, що на позивачку зареєстровано вищезазначене майно вона позбавлена можливості отримати субсидію, всі ці данні свідчать про її скрутне становище, викликане станом здоров`я, при цьому матеріальний стан відповідача дозволяє йому надавати позивачу достатню матеріальну допомогу для забезпечення її базових потреб, зокрема для придбання вартісних необхідних ліків, тому позивачка змушена звернутися до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання.

24 грудня 2021 року Саратським районним судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частин 1-2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

14 січня 2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету та підстав позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі, зазначивши, що за період сумісного проживання з позивачем у них народилося двоє дітей: дочка та син, які на теперішній час являються повнолітніми. Повнолітній син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час навчається на другому курсі денної форми навчання факультету менеджменту та туризму Національного транспортного університету (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб), тобто на контрактній основі за спеціальністю 075 «Маркетинг». Річна сума контракту складає 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень на рік, яка відповідачем сплачується особисто. Крім того відповідачем, сину щомісячно надаються грошові кошти для повсякденних потреб, а також оплати за гуртожиток. Відповідно до наданої довідки про доходи № 0702 7479 6025 1784 від 20 серпня 2021 року, яка видана пенсіонеру, ОСОБА_6 , за період з 01 січня 2021 року по 31 серпеня 2021 року, вбачається, що вона перебуває на обліку в Саратському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень на місяць, тобто, пенсія, яку отримує позивачка складає на 266 гривень більше ніж встановлений Законом прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць: з 1 січня - 1934 гривні, і у подальшому до кінця 2022 року, пенсія позивачки також складає більше ніж прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність. Під час перебування у шлюбі, відповідачем були зібрані грошові кошти у сумі 60000 гривень, які перед зверненням позивачки до суду про розірвання шлюбу, були їй передані на її різні життєві випадки. Щодо нерухомого майна на яке посилається позивачка, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , то він перебуває у спільній частковій (по 1/2 частці кожному) власності сторін у справі, у якому зареєстровані сторони і у якому на теперішній час проживає позивачка самостійно, так-як відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо. Земельна ділянка площею 0,02 га, кадастровий номер: :02:002:0658, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, дійсно належить відповідачу, але на ній відсутнє будь-яке нерухоме майно, а тому у відповідача відсутній прибуток від цієї земельної ділянки. Також позивачкою надано неналежні докази на підтвердження понесених нею витрат на купівлю ліків, припису лікаря про проходження лікування також не надано. Згідно Відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відносно ОСОБА_2 , станом на 29 грудня 2021 року, відсутня. Згідно довідки про доходи № 4382 2937 3134 1398 від 28 грудня 2021 року, ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугою років у місячному розмірі 6393 гривні 26 копійок, а тому стягнення аліментів у розмірі 6000 гривень щомісячно, фактично поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Крім того позивачка вказує на майно, яке належить відповідачу, тим самим скриває інформацію про наявність у неї у власності нерухомого майна, а саме: згідно рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/821/19 від 28 січня 2020 року за ОСОБА_5 було визнано право власності на 1/8 (одну восьму) частку у спільній частковій власності, розмір частки 220/1000, на нежитлове приміщення, загальною площею 497 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . 12 червня 2020 року за позивачкою дане майно було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно, тобто проведено державну реєстрацію.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та доказів долучених до позову. Також, позивачка зазначила, що на даний час вона не може користуватись своїм майном, оскільки відповідач чинить насильство, погрожує їй. Господарство, яке в неї було, а саме: п`ять кролів, 12-13 курей, забрав відповідач, у зв`язку із вказаними діями відповідача вона звернулась із заявою в поліцію. На сьогоднішній день вона отримує пенсію у розмірі 2300 гривень, її витрати не перевищують її потреб. Обстеження не проходить та не купує ліки, оскільки не має коштів для цього, пенсія по інвалідності це єдине джерело її доходу.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у розмірі, якому просить позивачка, оскільки на його утриманні перебуває ОСОБА_4 , який навчається на контрактній основі. На теперішній час, він має єдине джерело доходу, це його пенсія, інших доходів він не має. 4-5 років тому він працював на декількох роботах пов`язаною із охоронною діяльністю, а також отримував пенсію, та на той час його дохід складав приблизно 20000 гривень на місяць. Розмір пенсії який він отримує зараз складає 6300 гривень, додаткових джерел доходів він не має, оскільки в країні війна і роботи немає. Зазначив, що на праві спільної сумісної власності з позивачем має будинок та земельну ділянку, яка не обробляється і він нею не користується. Також, має автомобіль Hyundai, 2012 року випуску, який придбаний 4-5 років тому. Автомобілем ЗАЗ, НОМЕР_1 , який оформлений на ОСОБА_6 він не користується. Також, підтвердив, що має у власності автомобіль ГАЗ, 53Б, який перебуває у несправному стані. Комунальні послуги сплачує, зазначивши, що докази того місться в матеріалах справи, також ним сплачено за останні 2-3 місяці за комунальні послуги, проживає він разом із сином у будинку по АДРЕСА_1 . Кошти у сумі 60000 гривень були передані позивачці частинами, за час перебування у шлюбі, до вступу сина до навчального закладу.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що в родині не все гаразд, він допомагає позивачці періодично робити ремонтні (будівельні), сварочні роботи в будинку, де позивачка проживала разом із відповідачем. За проведені будівельні роботи завжди розраховувалась позивачка, вартість робіт становила від 500 до 5000 гривень, в залежності від складності роботи.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, свідка, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та встановив наступне.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 758/4690/15-ц (провадження № 61-27192св18) та від 27 грудня 2018 року у справі № 165/1728/17 (61-3163св18).

Такий висновок також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 13 квітня 2016 року № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року № 6-1111цс17.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік визначено на 2022 рік прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Судом встановлено, що 30 вересня 1990 року сторони зареєстровали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується сторонами (а.с. 9, 19).

Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року шлюб, зареєстрований 30 вересня 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за № 29, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.10).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №800398, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена друга група інвалідності, загального захворювання, інвалідність встановлено в строк до 01 червня 2017 року. Висновок про умови та характер праці: легка праця (а.с.13).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №301240, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена друга група інвалідності, загального захворювання, інвалідність встановлено в строк до 01 червня 2018 року (а.с.12).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №897608, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена друга група інвалідності, загального захворювання, безстроково. Дата огляду 14 травня 2018 року. Висновок про умови та характер праці: показані всі види робіт, що не пов`язані з важкою фізичною працею (а.с.11).

З копії трудової книжки вбачається, що з 19 серпня 2021 року позивачка не працює (а.с.15).

Як вбачається із довідки про доходи №251784, виданої 20 серпня 2021 року Саратським об`єднаним управлінням ПФУ в Одеській області, ОСОБА_6 , перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності, сукупний розмір якої за період з 01 січня 2021 року до 31 серпня 2021 року складає 17400 гривень (а.с.16).

Відповідно до довідки №393 від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи з 2018 року безстроково, знаходиться на «Д» обліку, потребує постійного амбулаторного лікування (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , є власником автомобіля марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1 (а.с.20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №270877901 від 17 серпня 2021 року, ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, кадастровий номер :02:002:0658 та власником 1/2 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власником 1/2 вказаного будинку є ОСОБА_6 , свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 11 липня 2006 року (а.с.21).

Відповідно до витягу із абонентської книжки особового рахунку № НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , за серпень 2021 року сплачено 149 гривень 70 копійок, за вересень 2021 року 210 гривень 86 копійок, за жовтень 2021 року 146 гривень. Також, згідно квитанції №10015/0362 від 10 листопада 2021 року, здійснено оплату за користування електроенергією у сумі 668 гривень 64 копійки та № від 16 липня 2021 року на суму 304 гривні 90 копійок за період з 01 липня 2021 року по 31 липня 2021 року, № на суму 340 гривень 92 копійки за період з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року, за комунальні послуги у сумі 164 гривні 70 копійок за період з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року (а.с. 22-25, 26, 27, 33).

Відповідно до накладної від 30 жовтня 2021 року позивачкою придбано вугілля на суму 1500 гривень (а.с.30).

Судом також досліджені долучені фіскальні чеки № 25805 на суму 82,80 гривень, № 280506 від 17 жовтня 2021 року на суму 108 гривень 90 копійок, чек №23519 на суму 35 гривень 60 копійок, № 111323 від 14 серпня 2021 року на суму 48 гривень 30 копійок, щодо купівлі ліків. Чеки щодо проходження лабораторних аналізів на суму 790 гривень 00 копійок №000018356 від 16 березня 2021 року та на суму 184 гривні 00 копійок № від 16 березня 2021 року, на суму 1005 гривень 90 копійок № від 18 січня 2021 року на суму 1005 гривень 90 копійок. Чеки №105040 від 07 листопада 2021 року на суму 184 гривні, №105896 від 10 листопада 2021 року на суму 74 гривні 00 копійок, товарний чек від 19 червня 2021 року на суму 166 гривень, чек №65569 від 15 липня 2021 року на суму 151 гривня 09 копійок, №79538 від 19 серпня 2021 року на суму 223 гривні 84 копійок, товарний чек на суму 350 гривень 00 копійок щодо купівлі продуктів та засобів побутових потреб, які надані позивачкою на підтвердження її скрутного матеріального становища (а.с.26, 27, 33-37).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №527626 від 30 листопада 2011 року, площею 0,1500 га, виданого на ім`я ОСОБА_2 , частка у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 складає по 50 % за кожним (а.с.29).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків інформація щодо ОСОБА_2 в період з І кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року інформація про доходи відсутня. В Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів щодо ОСОБА_2 не знайдено (а.с.58, 63).

Також, відповідачем на підтвердження понесених витрат долучена квитанція на вугілля на суму 25500 гривень на ім`я ОСОБА_2 (а.с.59).

Відповідно до довідки по особовому рахунку № НОМЕР_5 , за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 та сплачує комунальні послуги, заборгованості не має, станом на 01 жовтня 2021 року (а.с.65).

Відповідно до довідки про доходи №341398 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року розмір отриманої пенсії склав 72807 гривень 12 копійок, з грудня 2021 року 6393,26 гривень на місяць (а.с.66).

Судом також досліджено інформацію щодо відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_5 .

Так, судом встановлено, що на момент пред`явлення позову ОСОБА_6 отримувала пенсію у розмірі 2200 гривень, що за розміром не менше прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. У даний час позивачка отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 2300 гривень.

Отже, як на час звернення суду так і на час розгляду справи дохід позивачки перевищував мінімальний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

При цьому відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №213210492, ОСОБА_6 , є власником 55/2000 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до рішення Саратського районного суду Одеської області від 28 січня 2020 року. Також, позивачка є власником 1/2 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, а також транспортного засобу марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1 . Крім того, позивачка у судовому засіданні 20 червня 2022 року зазначила, що вона є власником 1/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Також за час розгляду справи позивачкою не доведено того, що вона потребує значних витрат на лікування щомісяця, тобто в якому конкретному розмірі, які саме ліки потрібні та їх вартість.

Так, позивачкою долучено медичні документи, разом з тим, документи не містять належних посилань на те, які саме ліки призначені позивачці, які їй необхідні для лікування чи лікувально-профілактичних заходів, як станом на дату звернення із позовом, так і у подальшому. Досліджені у судовому засіданні чеки також не підтверджують її витрати на місяць, до зниження доходу нижчого від прожиткового мінімуму.

Тобто позивачкою не доведено належними доказами конкретні обов`язкові витрати на лікування, лікувально-профілактичні заходи, харчування тощо, які привели б до зниження її доходу до рівня, нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України.

Суд звертає увагу позивачки, що судове рішення не може гуртуватись на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Також, суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили фінансову платоспроможність відповідача надавати допомогу їй, як колишній дружині, в розумінні ст.75, 76 СК України не надано.

Посилання позивачки на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має неофіційні джерела доходів та має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень на місяць, не знайшли свого підтвердження.

Із долученої довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №897608, позивачка за станом свого здоров`я не позбавлена можливості працювати, а лише має певні обмеження в умовах та характері праці, доказів протилежного суду не надано.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України)

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в справі - судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в суд, суд відносить на рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 75, 76, 84 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 49, 76-81, 89, 133, 137, 141, 264 - 265, 274, 279, 280, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Манової І.М. до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , виданий 22 жовтня 2021 року органом 5144, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник позивачки: ОСОБА_8 , свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю ОД № 003515, видане 21 листопада 2018 року, адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 20 грудня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області.

Представник відповідача: Дукін Сергій Васильович, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №1780 від 02 червня 2009 року, адреса для листування: 68100, вул. Центральна, 34, м.Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Суддя К. Ю. Рязанова