Справа № 156/1111/20
Провадження № 2/156/7/22
Рядок статзвіту № 61
У Х В А Л А

04 липня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М.О.

за участю: секретаря судових засідань Салатюк Г.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 156/1111/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа державний нотаріус Іваничівського нотаріального округу Кононенко Людмила Степанівна про усунення від права на спадкування та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом

встановив:

На розгляді в Іваничівському районному суді Волинської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа державний нотаріус Іваничівського нотаріального округу Кононенко Людмила Степанівна про усунення від права на спадкування та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

04 липня 2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява про відвід судді у вище вказаній справі обґрунтовуючи його тим, що 30 червня 2022 року вона звернулася до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, однак в задоволенні вказаного клопотання судом їй відмовлено.

Крім того, на підставі внесених відомостей до довіреності про ідентифікаційний код на ім`я «Штрек», суд відмовився з`ясовувати питання ким, коли, при яких обставинах вносився цей код до довіреності, не задовільнив її клопотання про надання особистих пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , не витребував оригінал довіреності, що укладався на німецькій мові від нотаріуса Вариводи В.В. - були внесенні неправдиві відомості про код та громадянство України ОСОБА_3 до всіх правовстановлюючих документів нотаріусом Кононенко Л.С. На попередньому судовому засіданні , 07 червня 2022 року суд остаточно відмовив у задоволенні її клопотань по наданню пояснень вказаними особами , а також і ОСОБА_5 . Крім того, на підтвердження позовних вимог, суд не задоволив ряд клопотань, що містилися у прохальній частині позовної заяви та окремо були подані суду разом з позовною заявою та надав невірну рекомендацію щодо ч. 1 ст. 262 ЦПК України, не виніс окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення на виконання якої повинна була надійти відповідь. 30 червня 2022 року суд оголосив ухвалу не зовсім зрозумілою мовою, відразу ухвалив рішення про закінчення розгляду справи по суті та про перехід до дебатів. Суд не надав їй для відома повного тексту ухвали про відмову в зупиненні провадження у справі. Вважає, що дії суду 30 червня 2022 року явно вказали на упередженість, зацікавленість на стороні відповідачів, на пряму заінтересованість у вирішенні спору не в її користь, небажання реагувати на дії нотаріусів, в тому числі державного нотаріуса Кононенко Л.С. також на дії відповідачів та ОСОБА_6 . Без встановлення всіх обставин підробки документів, без повного та всебічного дослідження доказів у цивільній справі за її позовом неможливо винести обґрунтоване законне рішення. На підставі викладеного, заявляє відвід судді Федечко М.О. та просить його задоволити.

Частиною 7 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено перелік обставин, які дають підстави для відводу (самовідводу) судді й посилання, які містяться в заяві позивача таких підстав не дають.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Статтею 40 ЦПК України визначено,питання про відвід (самовідвід)судді може бути вирішено як до,так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, яке має відбутись 05 липня 2022 року о 14 год., то питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (суддею Федечко М.О.).

Дослідивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Із наведеного слідує, що відвід повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, то це є підставою для відмови у його задоволенні.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема у разі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

З поданої заяви про відвід вбачається, що така мотивована позивачем непогодженням з процесуальними рішеннями судді.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях та суб`єктивній думці, яка фактично сформована на непогодженні з прийнятим процесуальним рішенням та незгодою з процесуальним діями судді та належним чином немотивовані, відтак у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36,40, 260 ЦПК України

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Федечко