Дата документу 09.02.2022 Справа № 335/7557/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/7557/20 Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
Провадження №22-з/807/11/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
09 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» - адвоката Іванової Наталі Олексіївни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод №1» про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,-
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод №1» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством „Виробництво №1 Закритого акціонерного товариства „Світлотехніка, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Механічний завод №1». Наказом відповідача № 4 від 07травня 2020 року позивача було звільнено за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України.
Посилаючись на те, що у день звільнення відповідачем не було здійснено повного розрахунку по виплаті заробітної плати, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по нарахованій за період з жовтня 2018 року по 07 травня 2020 року, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 108 050,00 гривень та середній заробіток за весь час затримки розрахунку (13 робочих днів) у розмірі 4 023,76 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень та на правничу допомогу просив покласти на відповідача.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод №1» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Мальцевої Олени Олександрівни залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року у цій справі залишено без змін.

06 грудня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Механічний завод № 1» - адвоката Іванової Н.О., в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 335/7557/20, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Механічний завод № 1» в особі директора Швидкої Валентини Володимирівни 41100 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що апеляційним судом під час розгляду цієї справи не було вирішено питання по розподіл судових витрат, понесених ТОВ «Механічний завод № 1» у цивільній справі №335/7557/20, які складаються із витрат на професійну правову допомогу, отриманих товариством від Адвокатського об`єднання «Аксіома» на загальну вартість робіт (послуг) у сумі 20600 грн, а також отриманих товариством згідно з Договором №30 від 07 травня 2021 року від адвоката Іванової Наталі Олексіївни по справі № 335/7557/20 у сумі 20500 грн.

В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мальцева О.О. звертає увагу суду на відсутність підстав для задовлення заяви та завищений і неспівмірний розмір витрат на правничу допомогу, які не підтверджуються належними доказами, просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовити.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, щл підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, судової повістки ( т.3 а,с. а.с. 62,63, а.с. 70-71), про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія ухвалила, здійснювати розгляд заяви про ухвалення додатково судового рішення у відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановлеому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 07 травня 2021 року між ТОВ «Механічний завод №1» та адвокатом Івановою Н.О. був укладений Договір № 30 про надання правової допомоги (т.3, а.с.40).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавти правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договром, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

У пункці 1.2 вказаного Дого овру, зазачено прелік який юридичних послуг надає адвокат замовнику.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору, за правову допомогу, передбачену п.п. 1.2 Догвору Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначеною додатком № 1 до цього Договору.

Представництво інтересів ТОВ «Механічний завод №1» адвокатом Івановою Н.О. в Запорізькому апеляційному суді підтверджується ордером серії АР № 1059467 від 28 серпня 2021 року (т.2 а.с. 7).

В акті б/н від 30 листопада 2021 року зафіксовано, що у відповідності до Договору №30 від 07 травня 2021 року про надання правової допомоги, адвокатом Івановою Н.О. надано ТОВ «Механічний завод № 1» в особі директора Швидкої В.В. юридичні послуги у цивільній справі №335/7557/20, на загальну суму 20500 грн (т3, а.с.43), з яких:

1) надання усної та письмової юридичної консультації, узгодження правової позиції з питань подання відзиву на апеляційну скрагу до ТОВ «Механічний завод № 1» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені. Правовий аналіз наданих замовником документів щодо справи, аналіз судової практики з питань аналогічних правовідносин (кількість годин - 10, вартість однієї години 500 грн, загальна сума 5000 грн);

2) ознайомлення з матеріалами справи в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя (кількість годин 2, вартість однієї години 500 грн, загальна сума 1000 грн);

3) складання відзиву на апеляційну скаргу до ТОВ «Механічний завод № 1» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені. Формування пакету документів (відзив з додатками), подання до суду (кількість годин 5, вартість однієї години 1000 грн, загальна сума 5000 грн);

4) складання адвокатських запитів та долученння доказів по справі (кількість годин 3, вартість однієї години 1000 грн, загальна сума 3000 грн);

6) участь у судових засіданнях (кількість годин 2, вартість однієї години 3250 грн, загальна сума 6500 грн).

02 грудня 2021 року ТОВ «Механічний завод № 1» на підставі прибутково касового ордеру № 11 від 02 грудня 2021 року сплатило адвокату Івановій Н.О. 20500 грн за надання професійної правничої допомоги у справі № 335/7557/20, що підтверджується квитанцією № 1 від 02 грудня 2021 року (т.3, а.с.42).

Як вбачається із акту здачі-прийняття робіт (надання пслуг) № АО-0000137 від 30 вересня 2020 року, складений між замовником ТОВ «Механічний завод № 1» та Адвокатським обєднанням «Аксіома» про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані послуг) за рахунком № АО-00000137 від 29 вересня 2020 року, а саме прийняття участі в одному судовому засіданні (за ЦПК України) в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, загальна вартість робіт склала 1500 грн (т.3, а.с.48).

Як вбачається із акту здачі-прийняття робіт (надання пслуг) № АО-0000136 від 30 вересня 2020 року, складений між замовником ТОВ «Механічний завод № 1» та Адвокатським обєднанням «Аксіома» про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані послуг) за рахунком № АО-00000136 від 29 вересня 2020 року, а саме прийняття участі в одному судовому засіданні (за ЦПК України) в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, загальна вартість робіт склала 1500 грн (т.3, а.с.49).

Як вбачається із акту здачі-прийняття робіт (надання пслуг) № АО-0000145 від 23 жовтня 2020 року, складений між замовником ТОВ «Механічний завод № 1» та Адвокатським обєднанням «Аксіома» про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані послуг) за рахунком № АО-00000145 від 23 жовтня 2020 року, а саме прийняття участі в одному судовому засіданні (за ЦПК України) в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, загальна вартість робіт склала 1500 грн, підготовка письмових пояснень у справі (за ЦПК України), кількістю 6 годин, загальною вартістю 3300 грн, загальна вартість послуг 4800 грн (т.3, а.с.47).

Відповідно до рахунку-фактури № АО-0000146 від 23 жовтня 2020 року, Адвокатське об`єднання «Аксіома» надало ТОВ «Механічний завод № 1» послуги щодо прийняття участі у одному судововому засіданні (за ЦПК України) в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, загальна вартість робіт склала 1500 грн, підготовки письмових пояснень у справі (за ЦПК України), кількістю 6 годин, загальною вартістю 3300 грн, загальна вартість послуг 4800 грн (т.3, а.с.46).

Відповідно до рахунку-фактури № АО-0000175 від 10 грудня 2020 року, Адвокатське об`єднання «Аксіома» надало ТОВ «Механічний завод № 1» послуги щодо прийняття участі у одному судововому засіданні (за ЦПК України) в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, загальна вартість робіт склала 1500 грн (т.3, а.с.45).

Відповідно до рахунку-фактури № АО-0000103 від 28 липня 2020 року, Адвокатське об`єднання «Аксіома» надало ТОВ «Механічний завод № 1» послуги щодо аналізу змісту та перевірки первинних документів, складення реєстрів/таблиць, аналітичних матеріалів, кількістю одна, на суму 1500 грн, підготовка відзиву на позовну заяву (за ЦПК України), кількістю одна, вартістю 3500 грн, разом 6500 грн (т.3, а.с.44).

Отже, з наданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів вбачається, що судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції складають 20500 грн, в суді першої інстанції 20600 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат у дадатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються; у разі задоволення позовних вимог на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 частини першої стпатті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

На підставі ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень учасника справи, яким є відзив на заяву відповідача колегія суддів зобов`язана оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено з матеріалів справи, представник ТОВ «Механічний завод», адвокат Іванова Н.О. в судових дебатах судового засідання апеляційного суду 01 грудня 2021 року звернулася до суду із усною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Механічний завод» витрат на професійну правничу допомогу, при цьому подавши в межах п`яти денного строку, з дня розгляду справи із заявою про ухвалення додатково рішення у справі № 335/7557/20 про розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Отже, на підтвердження понесених витрат, представник ТОВ «Механічний завод № 1» - адвокат Іванова Н.О. надала апеляційному суду договір про надання правової допомоги № № 30 від 07 травня 2021 року, укладений між ТОВ «Механічний завод №1» та адвокатом Івановою Н.О.(т.3, а.с.40), ордер адвоката від 28 серпня 2021 року (т.2 а.с. 7), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (т.3 а.с.41), акти про надання правової допомоги за договором (т3, а.с.43), рахунки-фактури (т.3, а.с.44-46), акти здачі-прийняття робіт (т.3, а.с.47-49), рух коштів за інтервал дат по контрагентам, всього на загальну суму 41100 грн (т.3,а.с.50). З яких, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції складають 20500 грн, в суді першої інстанції 20600 грн.

З огляду на зазначене, дослідивши матеріали справи та зміст поданих заявником документів, заперечення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мальцевої О.О. на заяву про ухваленя додаткового рішення, колегія суддів вважає неспівмірними наданий адвокатом Ісаєвою Н.С. обсяг з іх вартістю (20500 грн), враховуючи фактичний вид правової допомоги ( складання відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засідання в суді апеляційної інстанції, надання усної та письмової юридичної консультації, узгодження правової позиції з питань подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ознайомлення з матеріалами справи, складання адвокатських запитів, доводи яких загалом є схожими), складність справи, затраченим часом на надання таких послуг. Підготовка до розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи адвоката, а тому заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру.

Колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 20500 грн є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг, тощо.

Оскільки під час ухвалення постанови Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у цій справі не було вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, з урахуванням вимог розумності та справедливості, наявні підстави для стягнгення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Механічний завод № 1» судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000.00 грн.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу понесених відповідачем у суді першої інстанці, то суд апеляційної інстанції вважає за доцільним у задоволенні заяви по ухвалення додаткового рішення в цій частині відмовити з огляду на наступне.

Згідно вимог частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позовних вимог на відповідача, у разі відмови в позові- на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Відповідно до підпунктів б, в пукту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, такий обов`язок у випадку залишення рішення суду першої інстанції без змін на апеляційний суд не покладено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, розподіл судових витрат, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи.

Тобто, розподіл судових витрат, у тому числі витрати за професійну правничу допомогу понесені ТОВ« Механічний завод № 1» в суді першої інстанції, здійснює той суд, який ухвалив остаточне рішення за результатами розгляду справи.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року розглядалась апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року скасовано або змінено не було, нове рішення по суті розгляду справи не приймалось, що у даному випадку позбавляє суд апеляційної інстанції вирішувати питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, понеснених відповідачем у суді першої інстанції.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення у розумінні вимог статті 270 ЦПК України в частині заяви про відшкодування витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції, відсутні.

Отже, апеляційний суд з урахуванням наведених норм права та обставин справи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог заявиТОВ «Механічний завод № 1» представника адвоката Іванової Н.О., вважає частково обґрунтованою заяву про ухвалення додаткового судового рішення лише в частині понесених ТОВ « Механічний завод № 1» витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції у звязку з розглядом цієї справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст. ст. 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» - адвоката Іванової Наталі Олексіївни про ухвалення додаткового рішення у справ № 335/7557/20 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.

В іншій частині заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» - адвоката Іванової Наталі Олексіївни про ухвалення додаткового рішення -відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 14 лютого 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.