Справа № 263/1136/22
Провадження № 2/263/1276/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання розпорядження незаконним та його скасування, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», в якій позивачка просить суд: визнати незаконними та неправомірними розпорядження Міської ради міста Маріуполя №31 від 11.12.2020 та № 37 від 07.12.2021 та відмінити їх; зобов`язати відповідачів сплатити суму за їх проїзд у комунальному автобусі 15-А 22.12.2020 у розмірі 10 грн.; визнати незаконним відміну відповідачами постанови КМУ України № 354 від 17.05.1993 «Про безкоштовний проїзд пенсіонерів у транспорті загального користування»; скасувати незаконне рішення міської влади про платний проїзд для пенсіонерів з 05-00 до 09-00 у міському транспорті за №1/6 від 21.01.2022; зобов`язати відповідачів сплатити ти позивачу моральну компенсацію у розмірі 100 000 грн. за порушення конституційних прав. Позов подано в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши указану позовну заяву суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під цивільною юрисдикцією розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В свою чергу, згідно із частиною першою статті 2 КАСУ країни завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 4КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій та повноважень, водночас ці функції та повноваження повинні здійснюватись суб`єктом саме в тих правовідносинах, де виник спір.

За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що предметом спору в цій справі є, зокрема, визнання протиправними та скасування розпоряджень Маріупольської міської ради як суб`єкта владних повноважень.

В свою чергу, саме до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 08 квітня 2020 року Великої Палати Верховного Суду у справі 180/1560/16-а (провадження № 11-1123апп19).

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги слід роз`єднати та виділивши в самостійні провадження.

Керуючись ст.ст. 20, 188 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Роз`єднати в самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання розпорядження незаконним та його скасування та позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити у своєму провадженні за №263/1136/22 (№ провадження 2/263/1276/2022), а справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання розпорядження незаконним та його скасування передати в канцелярію суду, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України, для присвоєння єдиного унікального номера.

Суддя Н.В.Хараджа