УХВАЛА

07 липня 2022 року

м. Київ

справа № 761/31181/20

провадження № 61-5618ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій органів досудового розслідування, прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2022 року Державна казначейська служба України (далі - ДКСУ) подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

В скарзі ДКСУ порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови нею було отримано 01 червня 2022 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Оскаржувана постанова проголошена 25 травня 2022 року. Останній день строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України, припав на 24 червня 2022 року. Касаційну скаргу подано 01 липня 2022 року, тобто, поза межами строку на касаційне оскарження.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

На підтвердження факту отримання копії оскаржуваної постанови заявником надано копію супровідного листа від 27 травня 2022 року. на якому міститься штамп про реєстрацію відповідним структурним підрозділом ДКСУ вхідної кореспонденції 01 липня 2022 року за вхідним номером 10-27517.

Таку причину суд не визнає поважною, оскільки заявником не надано будь-яких належних доказів отримання ним 01 червня 2021 року копії судового рішення (конверт, довідка суду, копії матеріалів справи, тощо). Копія супровідного листа Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року про направлення учасникам справи копії оскарженого рішення не може бути належним доказом поважності причин пропуску строку, оскільки не містить інформації про те, коли саме воно було отримано. Проставлення штампу вхідної кореспонденції 01 червня 2021 року на супровідному листі апеляційного суду не є доказом про його отримання у той же день. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі № 316/1206/19.

Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної постанови скаржнику засобами поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.

Таким чином, в контексті вимог статті 81 ЦПК України заявником не обґрунтовано причини пропуску строку на касаційне оскарження належним чином доказами, а суд касаційної інстанції позбавлений процесуального права вирішувати процесуальне питання, ґрунтуючись на припущеннях, а тому причини пропуску строку на касаційне оскарження суд не визнає поважними.

Також заявником за подання касаційної скарги не сплачено судовий збір.

В касаційній скарзі ДКСУ порушує клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що пунктом 19 Порядку виконання повноважень Казначейством в особливому режимі в умовах воєнного стану визначено черговість здійснення платежів, згідно з яким сплата судового збору може бути здійснена лише в третю чергу, що унеможливлює своєчасну та повну сплату судового збору заявником.

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 136 ЦПК України, 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вищевказані норми дають підстави для висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору лиш для фізичних осіб. Водночас для юридичних осіб можливості для застосування такого процесуального інструменту не передбачено.

За таких обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся у жовтні 2020 року та заявив майнову позовну вимогу про стягнення 5 005 000,00 грн моральної шкоди.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2020 року був встановлений у розмірі 2102,00 грн.

За таких обставин, розмір судового збору, який підлягав сплаті до суду першої інстанції, становив 10 510,00 грн, а відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 21 020,00 грн (2 102,00х5х200%).

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко