Справа № 463/2888/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/401/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м.Львів

Справа № 463/2888/21

Провадження № 22ц/811/401/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 8 грудня 2021 року, у складі судді Грицка Р.Р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

встановив:

17 березня 2021 року ОСОБА_4 звернулася з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона (позивач) з 21 липня 2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 6 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що за час шлюбу вони (сторони) за спільні кошти придбали автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований за відповідачем. Вказує, що 27 червня 2020 року відповідач без її (позивача) згоди продав вказаний автомобіль за 147 098,21 грн. Оскільки автомобіль вважається спільною сумісною власністю подружжя і такий був відчужений без її згоди, просить стягнути з відповідача половину від вартості спірного транспортного засобу, за який його було відчужено, що становить 73 549,10 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 73 549,10 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що спірний автомобіль він придбав у позивача 12 січня 2019 року. Стверджує, що на підставі цього спірний автомобіль не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що з 21 липня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 6 листопада 2020 року.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 27 червня 2020 року, ОСОБА_1 відчужив автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 . За домовленістю сторін вартість транспортного засобу на момент відчуження становить 147 098,21 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а тому стягнув з відповідача на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля, що становить 73 549,10 грн.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Є встановленим, що спірний автомобіль набутий сторонами у шлюбі. Разом з тим, під час перебування сторін шлюбі (12 січня 2019 року) ОСОБА_4 відчужила на користь ОСОБА_1 зазначений автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що вбачається з договору купівлі-продажу № 4641/2019/126716.

Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору (п.2.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 203 600 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 64 СК України, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд першої інстанції всупереч презумції дійсності правочину, поставив під сумнів укладений сторонами договір купівлі-продажу №4641/2019/1267161 від 12 січня 2019 року, хоч докази того, що такий договір був визнаний у встановленому законом порядку недійсним, відсутні.

Зважаючи на те, що відповідач набув у приватну власність спірний транспортний засіб згідно договору купівлі-продажу №4641/2019/1267161 від 12 січня 2019 року, колегія суддів вважає, що укладення ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 27 червня 2020 року №4641/2020/2069609, відповідно до якого такий транспортний засіб було відчужено на користь ОСОБА_5 , є правомірним та таким, що не вимагає отримання згоди дружини ( ОСОБА_4 ), оскільки автомобіль вже не був спільним сумісним майном на момент його відчуження відповідачем.

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 362 грн. судового збору.

Керуючись: ст. ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2021 року скасувати і прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 про стягнення в її користь із ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 73 549,10 грн., - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 року.

Головуючий

Судді