Справа № 165/3809/21
Провадження № 2/156/109/22
Рядок статзвіту № 49
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Федечко М. О.

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 165/3809/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період її навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є дочкою ОСОБА_1 . Шлюб між її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 23 серпня 2006 року. 21 жовтня 2019 року рішенням Нововолинського міського суду Волинської області з ОСОБА_1 на її користь стягувались аліменти на період навчання в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання - 01 червня 2021 року. На даний час припинено стягнення аліментів з відповідача.

07 вересня 2021 року вона вступила до ДНЗ «Нововолинський центр професійно-технічної освіти» на денну форму навчання та потребує коштів на своє утримання. Відповідач добровільно сплачувати аліменти відмовляється та бажає, щоб розмір аліментів був визначений судом. Фактично батьківський обов`язок по її утриманні виконує лише її мати. Зазначає, що вона несе витрати на підручники, ксерокопії, методичні матеріали, канцелярське приладдя, харчування, гігієнічні засоби, проїзд до місця навчання та проїзд додому, купує необхідний одяг, взуття потребує постійного лікування та забезпечення лікарськими препаратами. На даний час вона отримує стипендію та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, однак вказаних коштів їй не вистачає. У зв`язку з навчанням на денній формі позивач немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробітну плату та забезпечувати себе. Також через постійні проблеми із здоров`ям у позивача відсутня можливість підробітку. Відповідач є працездатною особою та на її думку має можливість виплачувати передбачений законодавством розмір грошової допомоги на її утримання на період навчання.

На підставі викладеного просить, стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1500 грн. починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку.

20 січня 2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

31 січня 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву у якому просить позовні вимоги задоволити частково та не заперечує щодо стягнення із нього 500 грн. аліментів щомісячно на утримання дочки до досягнення нею 23-віку. У своєму запереченні зіслався на те, що на даний час не може надавати матеріальну допомогу дочці у щомісячному розмірі 1500 грн. Його мати ОСОБА_4 1941 року народження є інвалідом 3 групи та починаючи з березня 2019 року її стан здоров`я значно погіршився і вона неодноразово лікувалася в стаціонарному відділенні Нововолинської ЦМЛ. Після 30 травня 2019 року він змушений проживати в с. Морозовичі так як його матір потребує стороннього догляду. У нього особисто є проблеми із зором, а саме, міопія високого ступеню обох очей, у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Працевлаштуватись немає можливості, оскільки у нього є протипоказання щодо певних професій. Він не працює, проживає лише за кошти, які отримує від домашнього господарства та зважаючи на стан здоров`я його та матері не може працевлаштуватись на постійну роботу. Вважає, що обов`язок щодо утримання дітей є однаковим як для матері дитини так і для її батька. Вважає, що дочка має самостійний щомісячний дохід, оскільки отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю третьої групи та стипендію. Після закінчення стягнення аліментів за рішенням Нововолинського міського суду від 21 жовтня 2019 року, він продовжував сплачувати аліменти після 01 червня 2021 року, що стверджується копіями відповідних квитанцій. Коли мав фінансову змогу купував дитині засоби по догляду та гігієни, одяг та взуття. Просить врахувати зазначене та задоволити позовні вимоги частково. (а.с.27-29).

Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що визначена сума аліментів позивачем є для нього зависокою і він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. На даний час він ніде не працює, дохід отримує від городництва та господарства. Доглядає пристарілу матір, яка потребує стороннього догляду та через проблеми із очима йому протипоказані певні види робіт. Матір дочки також повинна нести витрати на її утримання, ствердив, що його колишня дружина ніколи не працювала, хоча є особою працездатного віку.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3). Шлюб між батьками позивача розірвано 23 серпня 2006 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 а.с. 13).

Згідно довідки директора ДНЗ «Нововолинський ЦПТО» від 01 жовтня 2021 року № 526/2021, позивач ОСОБА_2 навчається в Державному навчальному закладі «Нововолинський центр професійно-технічної освіти» за професією кухар, офіціант, дата початку навчання - 07 вересня 2021 року; дата закінчення навчання - 01 лютого 2023 року (а.с.8).

Копією посвідчення Серії НОМЕР_3 стверджується, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи довічно. (а.с.5). Згідно довідки Іваничівського УСЗН, ОСОБА_2 отримує щомісячну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи у розмірі 1854 грн. (а.с.9). Також позивач отримує стипендію в розмірі 882 грн. у зв`язку з навчанням, що стверджується копією довідки про доходи від 02 листопада 2021 року № 230 (а.с.10).

Позивач просить стягувати щомісячно із відповідача аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку у розмірі 1500 грн. Згідно пояснень відповідача ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні, він не заперечує щодо стягнення з нього на утримання дитини аліментів у розмірі 500 грн. Сплачувати аліменти у більшому розмірі немає можливості через незадовільний стан здоров`я, догляд пристарілої матері та неможливістю у зв`язку з вказаним працевлаштуватись.

На підставі ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відтак обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися, виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів:

1.досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років;

2.продовження навчання;

3.потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням;

4.наявність можливості у батьків надавати допомогу.

У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачу в даному випадку лежить обов`язок доведення в суді обставин, які мають юридичне значення, зокрема можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу та потребу у такій допомозі доньки, яка продовжує навчання.

Судом встановлено, що позивач досягнула 18 років, тобто стала повнолітньою, однак продовжує навчання на денній формі навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Як зазначено у позовній заяві позивач проживає разом матір`ю, самостійно не працює у зв`язку з продовженням навчання.

Як встановлено судом, відповідач після закінчення сплати аліментів за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року, продовжував добровільно надавати матеріальну допомогу позивачу про що надав підтверджуючі документи.

Позивач як на підставу своїх вимог вказала, що коштів, які вона отримує, а також допомоги яку надає їй матір недостатньо для повноцінного забезпечення всім необхідним. Стороною позивача не надано суду належних доказів про конкретний розмір щомісячних витрат, які вона несе на своє утримання, а тому суд позбавлений можливості встановити у якому розмірі надається допомога позивачу її матір`ю.

Стаття 199 СК України пов`язує надання матеріальної допомоги для повнолітніх дочки або сина лише з необхідними витратами на навчання і не зобов`язує батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання на тих умовах, що і неповнолітніх дітей. При цьому суд повинен враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо.

При наданні оцінки судом наявності можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки на період навчання, судом взято до уваги обов`язок щодо утримання дочки обома батьками.

Як ствердив в судовому засіданні відповідач на даний час він отримує дохід від городництва та домашнього господарства, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_4 , 1941 року народження, яка є інвалідом, а також у нього значно погіршився зір про що надав медичні документи, у зв`язку з чим немає можливості працевлаштуватись.

Однак беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 має можливість надавати своїй повнолітній дочці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, матеріальну допомогу про що не заперечив в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що позивачем точний розмір витрат на своє утримання не вказано, враховуючи рівний обов`язок батьків на утримання дітей та наявність у позивача ОСОБА_2 іншого доходу (соціальної допомоги, стипендії), що разом складає 2736 грн., суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи від дня подання позову до суду. На думку суду визначений розмір аліментів забезпечить належне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо утримання дитини на період її навчання та забезпечить у повній мірі матеріальні потреби дитини.

В силу вимог ч.1, ч. 2 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 481,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.179, 180, 181-183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , реєстраційний нгомер облікової картки платника податків НОМЕР_4 аліменти в користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на її утримання в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 22 листопада 2021 року на період навчання однак не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 481,20 грн. судового збору.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя М.О. Федечко