Справа №303/94/22
ряд.стат.звіту №65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі : головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Годьмаш О.В.

Справа №303/94/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 втратившою право користування житлом, а саме будинком АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , однак, в будинку зареєстрована відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка після продажу будинку та земельної ділянки 05.03.2021 року не проживає в даному будинку, а згідно договору купівлі-продажу зобов`ячалася до 05.06.2021 року знятись з реєстраційного обліку. Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 підтверджується відповідною відповідною довідкою. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалася. Про розгляд справи повідомлялася через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 05.21.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №165, будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.11-13). Дане також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2021 року, індексний номер витягу 247157345 (а.с.10). Однією з умов вищезазначеного договору купівлі-продажу було те, що відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася знятись з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 до 05.06.2021 року (а.с.11). Відповідно до довідки виданої Великолучківською сільською радою 17.08.2021 року за №953 встановлено, що згідно даних по господарської книги №15, стор.187-190 за 2016-2023 роки за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Згідно відповіді наданої Великолучківською сільською радою на запит щодо реєстрації відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 наданої сільським головою від 13.01.2022 року за №51/02-06 відповідачка зареєстрована (а.с.18). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка втратила право на користування будинком АДРЕСА_1 у зв`язку з її відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 .

Головуючий В.О.Монич