Єдиний унікальний номер справи 183/4187/20
Провадження № 2/183/441/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Павлюк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину земельної ділянки площею 7,440 га, яка розташована в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за заповітом, складеним спадкодавцем на його ім`я.

З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті бабусі, в установлений законом термін він звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори звернувся непрацездатний чоловік спадкодавця ОСОБА_5 , який має право на обов`язкову частку у спадщині, однак із поданих нотаріусу документів неможливо визначити вартість обов`язкової частки у спадщині.

У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 7,440 гектарів, тобто на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,72 га, кадастровий номер :017:0332, розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серія III-ДП № 095832, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11598), в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 06 серпня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання, цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 15-16).

09 листопада 2020 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 51-54).

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та закрито підготовче провадження у справі, з її призначенням до судового розгляду по суті (а.с. 68).

Ухвалою суду від 10 березня 2021 року було зупинено провадження у справі до 19 липня 2021 року, тобто до спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , всіма спадкоємцями (а.с. 86).

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року провадження у справі було поновлено (а.с. 107).

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року було задоволено заяву позивача про витребування доказів (а.с. 111).

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року було задоволено заяву позивача про витребування доказів (а.с. 127-128).

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року було залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 (а.с. 178).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Судом установлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №095832 від 13 серпня 1999 року, виданого на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів " І-УІІ/ХХІ від 27 липня 1999 року, і наданого суду у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 7,440 га, яка розташована на території КСП "Агрофірма ім. Горького" Миколаївської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110261. При цьому, згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки загальною площе. 7,440 га, остання складається з двох земельних ділянок, а саме: ділянка № НОМЕР_1 площею 3,720 га та ділянка № НОМЕР_2 площею 3,720 га (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13 квітня 2018 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6).

За життя, а саме 31 липня 2017 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Хоменко Ю. Ф., зареєстрований в реєстрі за № 268, згідно з яким:

- житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , який належить їй заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови довічного проживання в спадковому будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- земельну ділянку площею 7,440 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія ІІІ-ДП № 095832, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7, 37 зворот).

Судом установлено, що 03 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 та 16 липня 2020 року через свого представника звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 34а, 38).

Крім позивача ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись: 28 вересня 2018 року син спадкодавця ОСОБА_3 та 27 серпня 2018 року непрацездатний чоловік спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 34а зворот, 35).

Листом державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П. стосовно видачі спадщини № 979/02-14 від 16 липня 2020 року, позивачеві ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся непрацездатний чоловік спадкодавця ОСОБА_5 , який має право на обов`язкову частку в спадщині відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України та із представлених документів неможливо визначити вартість цієї обов`язкової частки у спадщині (а.с. 39 зворот).

Разом з тим, судом установлено, що спадкоємець за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме її непрацездатний чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20 січня 2021 року (а.с. 144).

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вступив у спадщину та належним чином оформив свої спадкові права після смерті останнього, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 5/2021, наданими приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К. на запит суду (а.с. 139, 140-170).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини.

За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги.

Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (стаття 1266 ЦК України).

Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом.

Зазначена правова позиції викладена в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року в справі № 292/389/17 (провадження № 61-19499 св 19).

З огляду на те, що спадкодавцеві за життя належала земельна ділянка загальною площею 7,440 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території КСП "Агрофірма ім. Горького" Миколаївської сільської ради, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після її смерті, який прийняв спадщину, приймаючи до уваги, що іншим спадкоємцем за заповітом є відповідач ОСОБА_3 , ураховуючи, що спадкоємець за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_5 прийняв спадщину, однак не встиг оформити своїх спадкових прав і помер, відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті останнього, матеріали спадкової справи № 114/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині і які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову земельну ділянку після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на 5/12 частин земельної ділянки у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 5/12 частин земельної ділянки загальною площею 7,440 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території КСП "Агрофірма ім. Горького" Миколаївської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено і підписано 05 липня 2022 року.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Г.Є. Майна