Єдиний унікальний номер справи 333/712/22
Номер провадження 2/333/2145/22
29 червня 2022 року місто Запоріжжя
02 лютого 2022 року представник позивача адвокат Кравченко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась з позовом до ОСББ «Комунаровець-10» про зняття арешту з майна, а саме: Зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23 травня 2005 року за № 1997913 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя б/н від 27.01.2004 року.
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Заповіт ОСОБА_2 не залишила. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , є позивачка, ОСОБА_1 , котра 02 вересня 2011 року звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 484/2011, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою 02.09.2011 за № 27955257.
Факт прийняття позивачкою спадщини підтверджується також довідкою, виданою Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою 14.07.2020 за № 1011/02-14.
У процесі оформлення права на спадщину позивачка дізналася, що на все майно ОСОБА_2 накладений арешт, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23 травня 2005 року за № 1997913 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя б/н від 27.01.2004. Наведене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 295953291 від 24.01.2022.
Зазначене обтяження було накладене як захід забезпечення позову на підставі ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2004 в рамках цивільної справи № 2-1098/04 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець-10» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за техобслуговування та комунальні платежі.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб.-підприємців та громадських формувань Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-10» є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець-10».
Попри те, що ухвала суду беззаперечно передбачала накладення одного арешту на квартиру АДРЕСА_2 , на її виконання були зареєстровані, окрім згаданого, ще два записи про обтяження:
тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 1996621; зареєстровано: 23.05.2005 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова Б/Н, 19.01.2004, Комунарський районний суд;
тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 1997906; зареєстровано: 23.05.2005 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова б/н, 27.01.2004, Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя.
Наведене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданої Комунарським відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20.02.2020 за № 201099485.
Така ситуація обумовлена особливістю тогочасного законодавства щодо реєстрації обтяжень. Повноваження реєстраторів мали державні нотаріальні контори, які проводили реєстрацію на підстави отриманих поштою повідомлень державної виконавчої служби.
Підставою реєстрації арештів стала безпосередньо ухвала суду від 19.01.2004, а також постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що затверджена начальником Комунарського ВДВС 27.01.2004. Відповідно до цієї постанови визначено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 . Варто зауважити, що примірник постанови виготовлений за допомогою стандартизованої форми, у якій слова «накласти арешт на все майно» надруковані за допомогою технічних засобів, а вказівка на суб`єкта та конкретне майно зазначені державним виконавцем власноручно.
Указану постанову державний виконавець виніс при примусовому виконанні ухвали суду від 19.01.2004, про що зазначено у самій постанові. У подальшому відділ державної виконавчої служби окремо надіслав державній нотаріальній конторі наведені процесуальні документи, у результаті чого з однієї правової підстави виникли три записи про обтяження нерухомого майна, один з яких стосується усього майна ОСОБА_2 , а два інші конкретної квартири.
Будь-яких інших судових проваджень щодо ОСОБА_2 на той час не було.
20 січня 2010 року Комунарський районний суд міста Запоріжжя постановив ухвалу, згідно з якою заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2004, у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , скасував. Підставою постановлення вказаної ухвали стало закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Зазначена ухвала набрала законної сили 26.01.2010; саме з цієї дати відпали правові підстави наявності будь-яких арештів, накладених у рамках вказаного судового провадження.
Утім, ОСОБА_2 у встановлений законодавством строк ухвалу суду від 20.01.2010 до виконання не пред`явила.
У 2020 році, дізнавшись про наявність арештів, ОСОБА_1 вчинила дії щодо державної реєстрації їх припинення. Так, арешт з реєстраційним номером 1996621, зареєстрований 23.05.2005 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2004 був знятий Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Щодо іншого запису про арешт квартири позивачка отримала відмову уповноваженого органу реєстрації у зв`язку зі встановленими суперечностями між заявленими і зареєстрованими у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно правами, а саме: припинення арешту з реєстраційним номером 1997906, зареєстрованого на підставі постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя від 27.01.2004, не передбачено резолютивною частиною ухвали суду від 20.01.2010. Відповідне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор прийняв 16.12.2020 за № 55748839.
У результаті зазначений арешт був знятий відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/1797/21 від 07.06.2021, що набрало законної сили 08.07.2021 та ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/1797/21 від 17.08.2021, що набрало законної сили 17.08.2021. Державна реєстрація припинення вказаного обтяження проведена Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 21.01.2021, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 280524282 від 21.10.2021.
Згідно з листом Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1121 від 07.04.2020, виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 19.01.2004 знищено, оскільки закінчилися встановлені законодавством строки його зберігання. Зазначене свідчить про неможливість зняття арешту у позасудовому порядку.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав.
Представник третьої особи - Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вирішення питання по суті просить залишити на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 29 червня 2022 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 11.03.2011, актовий запис № 1566.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 02 вересня 2011 року звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 484/2011, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою 02.09.2011 за № 27955257.
23 травня 2005 року за № 1997913 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя б/н від 27.01.2004 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 295953291 від 24.01.2022 року.
Зазначене обтяження було накладене як захід забезпечення позову на підставі ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2004 в рамках цивільної справи № 2-1098/04 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець-10» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за техобслуговування та комунальні платежі.
20 січня 2010 року Комунарський районний суд міста Запоріжжя постановив ухвалу, згідно з якою заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2004, у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , скасував. Підставою постановлення вказаної ухвали стало закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Зазначена ухвала набрала законної сили 26.01.2010; саме з цієї дати відпали правові підстави наявності будь-яких арештів, накладених у рамках вказаного судового провадження.
Утім, ОСОБА_2 у встановлений законодавством строк ухвалу суду від 20.01.2010 до виконання не пред`явила.
Згідно з листом Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1121 від 07.04.2020, виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 19.01.2004 знищено, оскільки закінчилися встановлені законодавством строки його зберігання.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України серед іншого закріплює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Відповідно до п.п. 4.17. п. 4 глави розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII від 02.06.2016 серед іншого закріплює вичерпний перелік підстав зняття арешту з майна боржника державним чи приватним виконавцем. В інших, не охоплених ч. 4 цієї статті, випадках, арешт знімається за рішенням суду.
Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, право власності на яке він набув в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Але позивачем заявлено про залишення за нею судових витрат.
Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 281, 282 ЦПК України, суд
Зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23 травня 2005 року за № 1997913 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя б/н від 27.01.2004 року.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 30 червня 2022 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов