Справа № 296/4761/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" червня 2022 р. м.Житомир
Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до закінчення навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.03.2003 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано 09.11.2011. В шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є студенткою денної форми навчання на бюджетній основі інституту філології КНУ ім.Тараса Шевченка, з терміном навчання з 2020 року по 2024 рік. Разом з тим навчання доньки потребує значних фінансових витрат, в тому числі на проживання, проїзд до навчального закладу, придбання підручників, харчування. При цьому, після досягнення ОСОБА_3 повноліття відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча є працездатною особою та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від батька.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 липня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.
Позивачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово не з`являвся, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 подала до суду клопотання в якому розгляд справи просить провести без її участі, проти задоволення позову не заперечує.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неодноразову неявку відповідача в судові засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивачки ОСОБА_1 щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , та її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на ОСОБА_5 , про що 23 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області складено відповідний актовий запис №99.
Заочним рішенням Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2013 року у справі №276/1495/13-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2013 і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.
У відповідності до довідки, виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 11 травня 2021 року №348, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу ОС Бакалавр денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка IV рівня акредитації. Термін навчання закінчується 30 червня 2024 року.
Згідно наявних квитанцій від 21.02.2021, від 26.02.2021 ОСОБА_1 на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка було сплачено 3 600,00 грн за проживання ОСОБА_3 у гуртожитку (студмістечку).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
При цьому, згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №6 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 СК України, а також те, що ОСОБА_3 на даний час є повнолітньою, навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, термін навчання закінчується 30 червня 2024 року, проживає у гуртожитку за місцем навчання. Крім того, суд також бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні, тяжкого стану здоров`я та докази фінансової неспроможності в матеріалах справи відсутні.
Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивачки будь-яких доказів не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Із матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 21 травня 2021 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.
Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.
Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 -284, 352 ЦПК України, суддя, -
ухвалив:
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 навчання, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 21 травня 2021 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судових витрат по сплаті судового збору.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 27 червня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська