Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 Справа №607/21835/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Матвійчука В.В.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , набуту за час перебування у шлюбі з відповідачем.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона є двокімнатної квартири по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,8 кв.м. вказану квартиру вона придбала шляхом внесення періодичних платежів, як дольовик, за договором дольової участі у будівництві №54 від 30 березня 2010 року, укладеним із ПП «Сапід». Вказаним договором дольової участі було передбачено, що загальна вартість замовленого приміщення становить 193 935 грн. При цьому на момент підписання договору вона сплатила 148 360 грн, а решту 45 575 грн зобов`язалась оплатити згідно графіку фінансування. На виконання договору дольової участі вона періодично вносила відповідні платежі, зокрема 30 березня 2010 року 148 360 грн, 02 червня 2010 року - 15 000 грн, 28 липня 2010 року - 17 500 грн та 26 серпня 2010 року - 13 075 грн. Таким чином, станом на 29 серпня 2010 року вона в повному обсязі сплатила кошти згідно договору дольової участі у будівництві №54 від 30 березня 2010 року. 07 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Правовстановлюючі документи на спірну квартиру були виготовлені після реєстрації шлюбу, а тому в них вказано її післяшлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Вказаний факт став підставою для виникнення спору між нею та відповідачем стосовно права власності на квартиру. Зокрема, відповідач стверджує, що оскільки право власності на квартиру зареєстроване після реєстрацію шлюбу то квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а не її особистою приватною власністю, та розпорядження майно повинно відбуватися виключно за його згодою. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в ньому та не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 30 березня 2010 року між ОСОБА_5 (Дольовик) та ПП «Сапід» (Виконавець) укладено договір дольової участі у будівництві за №54.

Відповідно до умов п. п. 1.1., 2.1., 2.3., 4.1., 4.2., 4.3. вказаного договору, за цим договором Дольовик зобов`язується оплатити вартість будівництва замовленої квартири, а Виконавець зобов`язується проводити організаційні заходи по будівництву, побудувати будинок, в якому знаходиться замовлена пайовиком квартира і в обумовлений в цього договорі термін передати у власність пайовику замовлену квартиру. Об`єктом цього договору є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Термін здачі будинку - 2 квартал 2011 року. Вартість за один кв.м. квартири на момент підписання договору становить 3500 грн. Загальна вартість замовленого приміщення на час підписання договору становить 193 935 грн. На момент підписання договору Дольовик сплачує 148 360 грн. Решта 45 575 грн оплачується згідно з графіком фінансування, що додається до даного договору.

Як вбачається з квитанцій за №1134_24/30 від 30 березня 2010 року, за №69_13_2 від 02 червня 2010 року, за №1134_14_28 від 28 липня 2010 року, за №679_20_26 від 26 серпня 2010 року, позивачем перераховано на рахунок ПП «Сапід» грошові кошти у загальному розмірі 193 935 грн за квартиру згідно договору дольової участі за №54 від 30 березня 2010 року.

07 липня 2011 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 липня 2011 року, виданим Виконкомом Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №03. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Після реєстрації шлюбу 18 листопада 2011 року позивач оформила право власності на квартиру за АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 листопада 2011 року, виданим виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та витягом про державну реєстрацію прав за №32102023 від 18 листопада 2011 року, виданим ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації».

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Встановлено, що до реєстрації шлюбу з відповідачем позивач ОСОБА_6 уклала з ПП «Сапід» договір дольової участі за №54, згідно умов якого ПП «Сапід» здійснив побудову будинку, в якому знаходиться належна позивачу квартира за АДРЕСА_3 . На виконання вимог вищевказаного договору дольової участі позивач станом на 26 серпня 2010 року сплатила ПП «Сапід» повну вартість квартири у розміріму 193 935 грн.

Після побудови та здачі в експлуатацію будинку, в якому знаходиться спірна квартира, позивач зареєструвала за собою право власності на останню. Однак, така реєстрації була проведена позивачем вже після укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи, що повну вартість квартири позивач сплатила до реєстрації шлюбу з відповідачем, хоча право власності і зареєстроване уже під час шлюбу, майно є її особистою приватною власністю.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів про те, що він фінансово приймав участь у придбанні квартири.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання квартири по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову.

Тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову в розмірі 1890,03 гривень.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, статтею 391 Цивільного кодексу України, статтею 57 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати квартиру по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , моб. тел. НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , моб. тел. НОМЕР_5 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк