462/1907/22
2/465/2819/22
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

05.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю: секретаря Лозинського Т-Р.А.

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до держави Україна, в особі Державної Казначейської служби України, третя особа на стороні позивача Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м.Львова Мруць Іриною Степанівною,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила відвід судді Ванівському Ю.М. про що подала відповідну заяву.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтримали заявлений відвід.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали судової справи № 462/1907/22 суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України, визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р., який набрав чинності з 15.12.2017р.).

Згідно п.2 ч.3 ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

З аналізу вище зазначеної норми чинного законодавства, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При цьому, твердження сторони щодо упередженості чи необ`єктивності судді у розгляді даної справи, будь-якої зацікавленості, як це відображено у заяві про відвід судді, спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи доводи позивачів, заявлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність упередженості судді та не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України підставою для відводу судді, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про відвід судді Ванівського Ю. М. у розгляді справи № 462/1907/22 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до держави Україна, в особі Державної Казначейської служби України, третя особа на стороні позивача Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м.Львова Мруць Іриною Степанівною.

Крім цього, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, з метою виключення упередженого ставлення позивачів по справі до головуючого судді та можливості останніх тиску на суд щоб домогтися прийняття завідомо бажаного для них процесуального результату, приходжу до висновку,що з метою недопущення затягування строків розгляду справи, виключення підстав та мотивів сторін для сумніву у безсторонності, уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у об`єктивності, а також упередження численних скарг, образ та відводів в адресу судді, задовольнити самовідвід головуючого судді.

Керуючись статтями 36, 39,40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про відвід судді Ванівського Ю. М. у розгляді цивільної справи № 462/1907/22 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до держави Україна, в особі Державної Казначейської служби України, третя особа на стороні позивача Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м.Львова Мруць Іриною Степанівною - відмовити за безпідставністю.

Задоволити самовідвід судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. у розгляді цивільної справи № 462/1907/22 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до держави Україна, в особі Державної Казначейської служби України, третя особа на стороні позивача Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м.Львова Мруць Іриною Степанівною.

Матеріали справи № 462/1907/22 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю. М.