ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 648/2578/21 Головуючий в І інстанції Рибас А.В.
Номер провадження 22-ц/791/392/22 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Сікорська Я.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гагуліна Олена Миколаївна, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чорнобаївська сільська рада Білозерського районного суду Херсонської області про виділ частки із спільної часткової власності на житловий будинок, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чорнобаївська сільська рада Білозерського районного суду Херсонської області про виділ частки із спільної часткової власності на житловий будинок, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що позивач є власником 117/300 частин домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2018 року, укладеним із ОСОБА_4 .

Вказане домоволодіння в цілому складається із: житлового будинку літ.А, загальною площею 92,9 кв.м., із яких житлова 37,2 кв.м., житловий будинок літ.Б, площею 46,2 кв.м, із якої житлова 29,2 кв.м та відповідні господарсько-побутові будівлі та споруди: сараї літ. В, К, гаражі літ. Г, М, туалет літ. Д, навіси літ. Ж, Л, Н, водопровід №1, огорожа № 2-4 та басейн №6.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року проведено реальний поділ вказаного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та виділено 117/300 частин у власність ОСОБА_4 (попередньому власнику) - житловий будинок літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В. У загальному користуванні залишено водопровід №1, басейн №6, огорожа №2-4, 5, туалет літ. Д.

Власниками іншої частини - 183/300 у праві власності на дане домоволодіння є відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказане домоволодіння розміщене на земельній ділянці, площею 0,0782 га, яка належить до комунальній власності.

Посилаючись на те, що після придбання позивачем 117/300 частин вищевказаного домоволодіння, між позивачем та відповідачами склалися недобросусідські відносини, що полягає у порушенні правил благоустрою, забезпеченні чистоти та порядку на території домоволодіння, а також у крадіжці майна позивача, просить виділити ОСОБА_1 в натурі з майна, що є у спільній частковій власності 117/300 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В., як на самостійний об`єкт, згідно висновку судово-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70, а також припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, виділивши в індивідуальне користування:

- ОСОБА_1 , власнику 117/300 часток домоволодіння земельну ділянку з боку задньої межі та правої бокової межі ( АДРЕСА_2 , відповідно до Варіанту 1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70;

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є власниками 183/300 часток домоволодіння, земельну ділянку з боку задньої межі, фасадної межі, лівої бокової межі та правої бокової межі площею 521 м.кв. з виходом (входом) на вулицю Вознесенська с. Чорнобаївка Білозерського району, відповідно до варіанту 1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70.

Крім того, просить стягнути з відповідачів витрати, понесені позивачем на оплату судового збору 840,80 грн та витрат на оплату експертизи 4862 грн, та професійну правничу допомогу 4500 грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Гагуліна Олена Миколаївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалась на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд послався на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2012р., яким здійснено реальний поділ спірного домоволодіння між співвласниками, частина якого розміром 117/300 виділена попередньому власнику ОСОБА_4 , решта відповідачам, із яких ОСОБА_2 - 99/300, ОСОБА_5 84/300, однак не врахував, що наведеним рішенням не вказано про припинення права спільної часткової власності, оскільки в Державному реєстрі речових прав у розділі про форму власності зазначається вид спільної власності - спільна часткова.

Також суд не взяв до уваги постійне порушення відповідачами прав позивача, що унеможливлює спільне використання земельної ділянки, яка надана рішенням правління колгоспу ім. Кірова від 28.09.1973р. у користування первинному власнику для будівництва і обслуговування житлового будинку у розмірі 0,08га, тоді як у фактичному користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0782 га.

Між співвласниками фактично склався порядок користування земельною ділянкою, однак відповідач ОСОБА_2 самовільно демонтувала водний стояк із водопроводу, що перебуває у спільному користуванні, та чинить перешкоди у здійсненні відокремленого для позивача водопостачання до належної йому частини домоволодіння. Порушення відповідачами правил добросусідства унеможливлює спільне використання земельної ділянки. Просив рішення суду скасувати і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені наступні обставини.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову та визнав необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про виділ належної йому 117/300 частки домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою із тих підстав, що спірне домоволодіння було поділено між трьома співвласниками на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012р. у справі № 2102/2-1417/2011, а тому повторний поділ та виділ частки у власність позивача та встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

За визначенням ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України учасники спільної часткової власності здійснюють свої права за їх згодою та можуть домовитись про порядок користування і володіння майном, яке перебуває у їх спільній власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною третьою цієї норми законодавства встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється на це майно. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи із змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом від 3.03.2020р. виникла спільна часткова власність на житловий будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із ідеальною часткою кожного із них по 1/3.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року проведено реальний поділ зазначеного домоволодіння, шляхом виділення 117/300 частин у власність ОСОБА_4 (попередньому власнику), яке складається з житлового будинку літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В.

ОСОБА_2 виділено 99/300 частин у власність, яке складається з частини житлового будинку літ.А: частина прим. 1-1 площею 5.0 кв.м.; прим. 1-2 площею 12,4 кв.м. частина прим. 1-5 площею 8,2 кв.м.; 1-4 площею 8,2 кв.м.; площею 42,0 кв.м.; прибудова літ. «а» площ. 5,8 кв.м., ганок; літ. М гараж; літ. К сарай; літ. Ж навіс; літ. Л навіс та літ. Н навіс.

ОСОБА_3 виділено 84/300 частин у власність, яке складається з частини житлового будинку літ. А: частина прим. 1-1 площею 16,0 кв.м.; частина прим. 1-5 площею 8,2 кв.м.; прим. 1-6 площею 20,8 кв.м.; площею 45,0 кв.м.

У загальному користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 залишено майно загальною вартістю 8298 грн, із яких: водопровід №1, басейн №6, огорожу №2-4;5, туалет літ. «Д». (а.с.53-54)

Таким чином, після реального поділу домоволодіння між його співвласниками за наведеним судовим рішенням у відповідності до приписів ч.3 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності на нерухоме майно, яке виділено кожному із них у відокремлене володіння, припинено в силу закону. Разом із тим у спільній частковій власності залишено частина господарських і побутових споруд, права на які у співвласників визначаються у відповідності до встановлених цим рішенням часток. Отже, право спільної часткової власності щодо цього майна не припинено.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2018 року, укладеного із ОСОБА_4 , набув право власності на 117/300 часток вказаного домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В.; у загальному користуванні водопровід №1, басейн №6, огорожу № 2-4;5, туалет літ. «Д». (а.с.46-48).

Звертаючись до суду із позовними вимогами до відповідачів вважав, що захисту підлягають його права власності на придбані 117/300 частин домоволодіння, що включають житловий будинок і господарські споруди, які за рішенням суду вже виділені попередньому власнику ОСОБА_4 у відокремлене володіння, і права спільної власності із відповідачами, щодо цього об`єкту нерухомості припинено в силу ч.3 ст. 364 ЦК України.

Враховуючи, що чинним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року проведено реальний поділ домоволодіння між попереднім власником і відповідачами, який є обов`язковим і для позивача, як набувача 117/300 частин, а тому не підлягає повторному розгляду заявлені позивачем вимоги про виділ частини домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В.

У такому випадку суд першої інстанції правильно встановив зазначені обставини, однак помилково вважав, що це є підставою для відмови у задоволенні повторно заявлених вимог, тоді як у такому випадку належить застосувати вимоги ч.3 ст. 255 ЦПК України та закрити провадження у справі щодо вказаних позовних вимог.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що позивач жодних вимог щодо виділу своєї частки із майна, яке залишається у спільній частковій власності співвласників домоволодіння, не заявляв. Отже, це майно має статус спільної часткової власності сторін, а тому вимога про припинення спільної часткової власності на вказане майно задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, яка надана для будівництва і обслуговування домоволодіння за варіантом першим експертизи №70 від 26.07.2018р, суд першої інстанції виходив із того, що у експертному дослідженні не враховані частки інших співвласників домоволодіння, а тому цей висновок до уваги судом не прийнятий, а також враховано, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року встановлено, що особливості забудови земельної ділянки та варіанти розподілу нерухомого майна не дають можливості облаштувати три окремі ділянки із дотриманням норм ДБН.

Однак із таким висновком повністю погодитись не можна.

Як вбачається зі змісту рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули право власності на домоволодіння у порядку спадкування згідно свідоцтва про право на спадкування за законом від 03.03.2010р., яким визначені первинні частки кожного із них по 1/3. Земельна ділянка, для обслуговування домоволодіння виділена у розмірі 0,08га.

Преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Вказаним судовим рішенням розглянуті позовні вимоги щодо реального поділу домоволодіння в натурі. Позовних вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою жодний із співвласників не заявляв і рішення щодо неможливості встановлення такого порядку суд у зазначеній справі не ухвалював.

Посилання ж суду на позицію експерта про неможливість розподілу земельної ділянки не має преюдиційного значення у справі що розглядається та не є такою, що не підлягає доведенню з підстав ст. 82 ЦПК України.

Враховуючи, що на час виникнення спільної часткової власності співвласники не вирішували питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, а користувались нею спільно, тому наступний співвласник, набувач 117/ 300 частини домоволодіння, який вважає, що порушуються його права на користування спільною ділянкою, має право на судовий захист та поновлення порушених прав.

У відповідності до основних засад цивільного судочинства, викладених у ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаче6их законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Отже, у справі, що розглядається, позивачем заявлена позовна вимога щодо захисту його права користування спільною земельною ділянкою шляхом виділення йому у відокремлене від решти співвласників користування земельної ділянки за першим варіантом висновку експерта № 70 від 26.07.2018р., що проведена на його замовлення до подання зазначеного позову.

Порядок користування у такому випадку має визначатись із дотриманням приписів ч.4 ст. 120 ЗК України в редакції, яка діяла на час виникнення спільної часткової власності, та передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку

визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, що домоволодіння в цілому розміщене на земельній ділянці площею 800 кв.м, яка надана у користування рішенням Чорнобаївської сільської ради №3 від 28.09.1973р. (а.с. 21-22). Матеріали справи не містять відомостей про встановлення меж земельної ділянки у зазначеному розмірі.

Разом із тим, згідно кадастрової зйомки ДП «Херсонгеоінформ» станом на липень 2018р. площа земельної ділянки за наданим планом становить 0,0782га. Саме такий розмір земельної ділянки був предметом дослідження у експертному висновку.

Проте, за відсутності в матеріалах справи відомостей про зміну площі та меж спірної ділянки уповноваженим на те органом, вказаний у висновку розмір спільної земельної ділянки суперечить розміру, визначеному при наданні її у користування первинному власнику згідно рішення Чорнобаївської сільської ради № 3 від 28.09.1973р.

Крім того, за висновком експертизи жодний із запропонованих варіантів виділу у відокремлене користування позивача земельної ділянки не передбачає можливості його користування разом із відповідачами тими господарськими спорудами, які залишились у спільному володінні співвласників об`єкту нерухомості, а саме: туалет літ. «Д», огорожа №2-4,5 та водопровід №1.

Апеляційний суд звертає увагу, що на схематичному зображенні вказаних варіантів водопровід не відображений, тоді як у своїх поясненнях та доводах апеляційної скарги позивач та його представник вказують на прояв відповідачами не добросусідства, які чинять ОСОБА_1 перешкоди у користуванні водопроводом.

За викладених обставин, та враховуючи, що визначений позивачем спосіб користування відокремленої земельної ділянки не відповідає вимогам законодавства, а також не передбачає можливості користування співвласниками належним їм на праві спільної часткової власності майном, слід визнати правильним висновок суду щодо відмови у задоволенні вказаної частини позовних вимог, але із інших підстав.

Таким чином рішення суду у цій частині належить змінити, виклавши мотиви відмови у їх задоволенні із підстав наведений у мотивувальній частині цієї постанови.

На підставі викладеного, ст. 358, 364 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 374,376, 377, п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гагуліна Олена Миколаївна, задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виділ в на турі 117/300 частин домоволодіння скасувати.

Провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чорнобаївська сільська рада Білозерського районного суду Херсонської області про виділ частки із спільної часткової власності на домоволодіння - закрити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чорнобаївська сільська рада Білозерського районного суду Херсонської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою змінити, виклавши мотиви відмови у їх задоволенні у відповідності до цієї постанови.

В решті рішення це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік