Справа №295/4063/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з Карпішиній С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про застосування вимог ст. 440 ЦПК України до коштів боржника, що перебувають у третіх осіб,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2021 року у справі №295/4063/21 з відповідача ОСОБА_2 на його користь стягнуто 291 799,60 грн. шкоди та 2 917,99 грн. судового збору. Виконавчий лист у справі видано 30.09.2021 року, подано до примусового виконання та відкрито виконавче провадження. За змістом заяви, боржником оскаржувалося судове рішення у справі до суду касаційної інстанції, який відмовив у відкритті відповідного провадження. Крім цього, за словами ОСОБА_1 , ухвалою суду КЦС ВС від 21.02.2022 року задоволено заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги, зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_2 5 836, 00 грн., сплачені 20.10.2021 року. За словами заявника, рахунок, на який був сплачений судовий збір, відкритий у ГУДКСУ у м. Києві. Посилаючись на положення ст. 440 ЦПК України, ОСОБА_1 просить суд звернути стягнення на грошові кошти в сумі 5 836,00 грн., які сплачені боржником ОСОБА_2 в якості судового збору на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, на користь стягувача.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові заперечення на заяву про застосування вимог ст. 440 ЦПК України до коштів боржника, що перебувають у третіх осіб. У своїх запереченнях представник послався на те, що чинним законодавством чітко визначено механізм/порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, яким не передбачено повернення судового збору на користь третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 440 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи за умов належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2021 року у справі № 295/4063/21 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 291 799 грн. 60 коп. У даній частині рішення не було скасовано або змінено та набрало законної сили після його перегляду у апеляційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2022 року у справі №295/4063/21 задоволено заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги на постанову Житомирського апеляційного суду від 23.09.2021 року, та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути касатору 5 836 грн. судового збору, сплаченого 20 жовтня 2021 року, квитанція № 0.0..1, на розрахунковий рахунок UA0026007, код 37993783.

Згідно з ч. 1 ст. 440 ЦПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили (частина друга статті 440 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (провадження № 12-146гс19) вказано, що «порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України. Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми. Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою». На постанову Великої Палати Верховного Суду посилається також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 15.09.2021 року по справі № 761/47759/19.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві не є боржником у виконавчому провадженні, в якому стягувачем виступає ОСОБА_2 , та не може набути такого статусу у майбутньому відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на грошові кошти в сумі 5 836 грн., що були сплачені ОСОБА_2 20.10.2021 року як судовий збір за подачу касаційної скарги .

Керуючись ст. 440 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов