Єдиний унікальний № 371/513/22
Номер провадження № 2-н/371/36/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

"04" липня 2022 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Каневський В. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Миронівського районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані норми закону слід дійти висновку, що законодавець встановив дві окремі вимоги щодо стягнення аліментів у наказному провадженні. Отже заявник повинен обрати, яку з вказаних норм необхідно застосувати. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у наказному провадженні процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 165 ЦПК України,суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Зважаючи, що заявник у заяві про видачу судового наказу зазначила дві окремі вимоги щодо стягнення аліментів, враховуючи, що вказана обставина не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити, роз`яснивши ОСОБА_1 наслідки такої відмови.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Суддя В. О. Каневський