Справа № 337/996/18
Провадження № 2/314/631/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в особі судді Кіяшко В.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 337/996/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» (з 14.06.2018 змінено найменування позивача ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду 23.03.2018 з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 13.11.2007. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.11.2007, відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 28.02.2018 виникла заборгованість у розмірі 122721,86 грн., яка складається з: 2440,46 грн. - заборгованість за кредитом; 108699,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5831,99 грн. - штраф (процентна складова).

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Прядко Д.В. 05.07.2022 надіслав до суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

23.03.2018 АТ КБ «ПриватБанк» (з 14.06.2018 змінено найменування позивача ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 2-25).

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2018, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволені частково і стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором від 13.11.2007 року у розмірі 116639 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 2440,46 грн.; заборгованість за процентами користування кредитом 108699,41 грн., пеня 5500 грн., та судові витрати у розмірі 1748 грн. 79 коп. (а.с. 43-45).

20.07.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Прядко Д.В. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла заява про перегляд заочного рішення від 19.09.2018 (а.с. 57-59), а також долучено копію паспорта відповідно до якої відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_3 » та зазначено реєстрацію місця проживання з 09.11.2017 як: АДРЕСА_1 (а.с. 60-62).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2021 заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2018 скасовано, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 70).

09.08.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прядко Д.В. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності (а.с. 76-78).

13.01.2022 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі (а.с. 96-98).

31.01.2022 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Запорізького апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2022 (а.с. 101-109).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2022 ухвалено апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2022 скасувати, справу направити за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 129-133).

19.05.2022 справа надійшла до Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 135).

Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено права сторін (а.с. а.с. 139-140).

05.07.2022 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прядко Д.В. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності (а.с. 145-154).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, вислухавши відповідача, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

відповідно до укладеного договору № б/н від 13.11.2007, відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 28.02.2018 виникла заборгованість у розмірі 122721,86 грн., яка складається з: 2440,46 грн. - заборгованість за кредитом; 108699,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5831,99 грн. - штраф (процентна складова).

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є стягнення заборгованості.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред`явлення до суду позову про стягнення заборгованості випливає з положень статей 15, 16, а також статей ст.ст. 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, ст. 1054 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом примусового виконання обов`язку в натурі. Представник позивача, який має намір стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідача вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 13.11.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (змінено прізвище на ОСОБА_3 ) було укладено договір № б/н, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-8).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 28.02.2018 виникла заборгованість у розмірі 122721,86 грн., яка складається з: 2440,46 грн. - заборгованість за кредитом; 108699,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5831,99 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

05.07.2022 до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності у якій вказано, що вважає, що є підстави для застосування строку позовної давності, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 23 березня 2018 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що 13.11.2007 між сторонами був укладений кредитний договір № б/н на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно строк дії кредитного договору спливає 12.11.2008. Вважає, що так як АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом 23.03.2018, а заборгованість вимагає сплатити у період з 2007 року, тому наявне порушення загальної позовної давності. Позивач мав право звернутися до суду з позовом починаючи з 12 січня 2009 року та крайній строк звернення до суду з даним позовом у межах позовної давності був 12 січня 2012 року. Проте, позивач з позовом звернувся 23 березня 2018 року, тобто поза межами строків давності. Просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. Загальна позовна давність встановлено тривалістю у три роки.

За змістом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в позивача права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Представник відповідача, скориставшись правом, наданим йому чинним законодавством, просить застосувати строк позовної давності.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 останній раз здійснювала погашення кредиту і процентів 09.04.2013 і саме з цього часу у банку виникло право вимоги повернення кредиту. Суду не надано підтвердження погашення заборгованості після квітня 2013 року, тобто строк позовної давності не переривався. Також суду не надано підтвердження перевипуску кредитної карти, яка була отримана відповідачкою 27.11.2007, або строк її дії.

Отже, враховуючи вищевикладене, також той факт, що АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом лише 23.03.2018, то суд приходить до висновку, що банком пропущено межі установленого законом строку позовної давності. При цьому, клопотання про поновлення строку позовної давності позивач не заявляв, доказів в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Крім того згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012 р. № 5 та п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Виходячи з наведених обставин та відповідно до вищенаведених норм права, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 9, 10, 12-13, 18, 81, 141, 263-265, 272, 279, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.У задоволенні цивільного позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 06.07.2022.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

06.07.2022