З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
16 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 грошового боргу.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12 травня 2016 року він дав у борг 3700 (три тисячі сімсот) доларів США, про що свідчить його письмова розписка. Відповідач зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 15 червня 2021 року рівними частинами одночасно зі сплатою щомісячно 0,83 % від залишку боргу за користування грошовими коштами. Станом на день виконання грошового зобов`язання, тобто на 15.06.2021 року та на момент подачі позовної заяви до суду відповідач не повернув залишок боргу у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, чим порушив виконання свого зобов`язання.
На підставі зазначеного ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 26 998 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 0,83 % від залишку боргу щомісячно, що становить 1 344 гривень 52 коп. та витрати по справі.
Ухвалою суду від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 травня 2016 року сторони уклади договір позики у формі розписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 700 дол. США та зобов`язався виплачувати рівними частками одночасно з щомісячною виплатою за користування грошовими коштами у розмірі 0,83 % від суми остатку боргу, строком до 15 червня 2021 року, що підтверджується текстом розписки від 12 травня 2016 року яка міститься в матеріалах справи.
Позивач в позові зазначає, що на день виконання грошового зобов`язання 15.06.2021 року, залишок боргу відповідача ОСОБА_2 становить 1000 (одна тисяча) дол. США, який у визначені договором позики строки Відповідач не повернув, ухиляється від виконання зобов`язання, ігнорує звернення позивача.
Відповідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 15 грудня 2021 року складає 26,900 за 1,00 долар США.
Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.
Відповідно ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Отже факт знаходження боргового документу - оригіналу розписки у позивача ОСОБА_1 , свідчить про невиконання із сторони відповідача ОСОБА_2 своїх боргових зобов`язань.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення борг за договором позики у розмірі 1000 доларів США, що у еквіваленті національної валюти становить 26 998 грн. та проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1 344 грн. 52 коп..
Щодо стягнення судових витрат пов`язаних із правничою допомогою суд зазначає наступне.
Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 12.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Соловйовим І.П., копію квитанції від 15.12.2021 року на суму 5 000 грн. 00 коп., з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали на загальну суму 5 000 грн.00 коп..
З урахуванням наведеного, на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп..
Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..
Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що у еквіваленті національної валюти становить 26 998 (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: не надано, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 05 липня 2022 року.
Суддя: Р. В. Дехта