Справа № 203/3629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Казака С.Ю.

при секретарі Биченковій Г.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СНАЙПЕРСГРУП» про розірвання договорів про надання послуг, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 21.07.2017 року відповідачем ОСОБА_4 від нього було отримано у позику 30000 доларів США на власні потреби, про що складено відповідну розписку. Станом на дату подання позову вказані кошти відповідачем не було повернуто навіть частково.

Крім того, 26.12.2017 року позивачем на рахунок ТОВ «СТНАЙПЕРСГРУП» помилково було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 70000 грн. відповідно до квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року. 06.07.2018 року ним помилково здійснено перерахування коштів на рахунок відповідача в сумі 200000 грн. відповідно до квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 21.07.2019 року в сумі 30000 доларів США, а з ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» безпідставно отримані кошти в сумі 270000 грн.

11.06.2020 року позивачем було подано уточнений позов, в якому він посилався на те, що 21.07.2020 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав від нього грошові кошти в сумі 30000 доларів США. На виконання домовленостей та підтвердження факту отримання коштів за договором ОСОБА_4 було власноручно письмово підтверджено факт отримання грошових коштів за вирішення земельних питань. Так, вони домовились про надання допомоги в оформленні права власності на земельні ділянки, а також про допомогу та представництво інтересів у Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області з питань підготовки технічної документації та отримання права власності на земельні ділянки. Проте, відповідач ОСОБА_4 свої зобов`язання за договором про надання послуг не виконав, на чисельні прохання повернути сплачені грошові кошти не відреагував.

20.12.2017 року між ОСОБА_3 , та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» було укладено договір №12/2017 на виконання консалтингових послуг, за яким останнє повинно було виконати консалтингові послуги щодо земельних питань у відповідності до умов цього договору. На виконання умов договору позивач 26.12.2017 року на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» згідно квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року перерахував кошти в сумі 70000 грн., а 06.07.2018 року відповідно до квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року кошти в сумі 200000 грн. Проте, ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» свої зобов`язання за договором у передбаченим п.3.1 договору строк не виконало та не здійснило надання визначених умовами договору послуг, при цьому не повернувши позивачу сплачені за договором кошти. Вказане призвело до неможливості досягнути тих цілей, задля досягнення яких укладався договір, а саме: виконання консалтингових послуг щодо земельних питань.

Посилаючись на вказані обставини, позивач в уточненому позові просив розірвати договір про надання послуг від 21.07.2017 року, укладений між ним та ОСОБА_4 , стягнувши з останнього сплачені за договором кошти в сумі 30000 доларів США, а також розірвати договір №12/2017, укладений між ним та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», стягнувши з вказаного товариства на його користь сплачені за договором кошти в сумі 270000 грн.

22.06.2021 року позивачем було подано чергову уточнену позовну заяву (зареєстровану пізніше через канцелярію суду 23.06.2021 року), в якому він також посилався на те, що 21.07.2020 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав від нього грошові кошти в сумі 30000 доларів США за надання послуг в оформленні права власності на земельні ділянки та представництво інтересів у Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області з питань підготовки технічної документації та отримання права власності на земельні ділянки. На виконання домовленостей та підтвердження факту отримання коштів за договором ОСОБА_4 було власноручно письмово підтверджено факт отримання грошових коштів за вирішення земельних питань. Проте, відповідач ОСОБА_4 свої зобов`язання за договором про надання послуг не виконав, протягом тривалого часу ніяких послуг не надав, документів на отримання земельних ділянок ОСОБА_3 не оформив. Заперечує факт отримання оплати за надання зазначених вище послуг.

20.12.2017 року між ОСОБА_3 , та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» було укладено договір №12/2017 на виконання консалтингових послуг, за яким останнє повинно було виконати консалтингові послуги щодо земельних питань у відповідності до умов цього договору. На виконання умов договору позивач 26.12.2017 року на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» згідно квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року перерахував кошти в сумі 70000 грн., а 06.07.2018 року відповідно до квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року кошти в сумі 200000 грн. Проте, ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» свої зобов`язання за договором у передбаченим п.3.1 договору строк не виконало та не здійснило надання визначених умовами договору послуг, при цьому не повернувши позивачу сплачені за договором кошти. Вказане призвело до неможливості досягнути тих цілей, задля досягнення яких укладався договір, а саме: виконання консалтингових послуг щодо земельних питань.

Посилаючись на вказані обставини, не виконання відповідачами умов договорів та не повернення сплачених за договорами коштів, позивач в уточненому позові від 22.06.2021 року остаточно просив розірвати договір про надання послуг від 21.07.2017 року, укладений між ним та ОСОБА_4 , стягнувши з останнього суму попередньої оплати в розмірі 30000 доларів США, а також розірвати договір №12/2017 від 20.12.2017 року, укладений між ним та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», стягнувши з вказаного товариства на його користь суму попередньої оплати в розмірі 270000 грн.

В наданому відзиві на уточнену позовну заяву в остаточній редакції, представник ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» зазначила, що в первісному позові позивач ОСОБА_3 категорично заперечував факт укладання з товариством договору на виконання консалтингових послуг та просив стягнути безпідставно отримані кошти на підставі ст.1212 ЦК України. Проте, в уточнених заявах вже викладає прямо протилежні обставини перерахування ним грошових коштів на користь ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» та просить стягнути збитки за невиконання договору №12/2017 від 20.12.2017 року на виконання консалтингових послуг. Тобто в первісному та уточненому позовах викладає абсолютно різні правовідносини сторін та різні правові підстави для повернення йому сплачених коштів, категорично заперечує факт виконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» своїх обов`язків по виконання договору, чим фактично «перекручує та підтасовує» факти, з метою обрання для себе найбільш вигідної правової позиції. 20.12.2017 року між позивачем та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» дійсно було укладено договір №12/2017 про надання консалтингових послуг. Оскільки замовник та виконавець знаходились в різних населених пунктах, то для зручності всі документи надсилались та підписувались між ними в електронній формі. Згідно умов договору ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» було перераховано згідно платіжного доручення/квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року кошти в сумі 70000 грн. та відповідно до платіжного доручення/квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року кошти в сумі 200000 грн. Суму в розмірі 200000 грн. ОСОБА_3 сплатив на підставі протоколу №2 погодження договірної ціни, в точ час, як рахунок-фактура №12 від 04.07.2018 року була виставлена на суму 134000 грн. За згодою сторін надлишково перерахована сума в розмірі 66000 грн. залишалась у ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» до визначення остаточної суми договору. Оскіцльки загальна сума по акту виконаних робіт №2 від 25.02.2019 року склала 134000 грн., за зверненням ОСОБА_3 до ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» в телефонному режимі на початку березня 2019 року, 12.03.2019 року згідно платіжного доручення №19 йому було перераховано на надані банківські реквізити помилково зараховані кошти в сумі 66000 грн.

З приводу заявлених позивачем вимогу про розірвання договору №12/2017 від 20.12.2017 року з підстав не виконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» своїх зобов`язань за договором, представник відповідача зазначив наступне. ОСОБА_3 разом із 6 іншими членами родини є засновником ФГ «Сучкова В.В.». та метою надання консалтингових послуг було проведення певного переліку дій для розробки землевпорядної документації для власників/землекористувачів земельних ділянок на території Криничанського району Дніпропетровської області, які входили до складу земель ФГ «Ріта», засновником якого був ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФГ «Стеблек», ЗАСНОВНИКОМ ЯКОГО БУВ ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , та подальшої передачі цих земельних ділянок в користування ФГ «Сучкова В.В.». Результатом наданих ОСОБА_7 збоку ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» консалтингових послуг стало: 1) винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10.10.2018 року рішення у справі №804/4149/18 за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 (всього 25 позивачів) до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, яким позов було задоволено, визнано протиправною відмову та зобов`язано відповідача видати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства; 2) винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10.10.2018 року рішення у справі №804/4176/18 за позовом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (всього 22 позивача) до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, яким позов було задоволено, визнано протиправною відмову та зобов`язано відповідача видати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства. Вказані документи свідчать про те, що всі послуги, обумовлені при укладенні договору з боку ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» було виконано в повному обсязі, ніяких істотних порушень договору сторонами не допущено, внаслідок виконання договору ОСОБА_3 отримав все, на що він розраховував при укладенні договору. На виконання умов договору ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» 09.03.2018 року надіслало ОСОБА_3 акт прийому-передачі наданих послуг на суму 70000 грн. та 25.02.2019 року акт прийому-передачі наданих послуг на суму 134000 грн. Від ОСОБА_3 ані мотивованої відмови, ані проекту двостороннього акту із зазначенням обсягу необхідного доопрацювання, ані підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт на адресу ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» не надходило. Також в період з 20.12.2017 року по 10.06.2020 року не надходило будь-яких претензій щодо неналежного виконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» своїх зобов`язань за договором. Претензія була надіслана лише 10.06.2020 року після того, як представник ознайомився із запереченнями ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на відзив на позов. Таким чином, ОСОБА_3 вже після знаходження його позову в суді намагався штучно створити докази невиконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» умов договору. 26.08.2020 року ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на адресу ОСОБА_3 було направлено відповідь на претензію від 10.06.2020 року, до якої вдруге було додано акти приймання-передачі наданих послуг від 09.03.2018 року та від 25.02.2019 року. Але і після цього ані мотивованої відмови, ані проекту двостороннього акту із зазначенням обсягу необхідного доопрацювання, ані підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт на адресу ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» від ОСОБА_3 не надходило. Отже, згідно умов п.4.5 договору акти приймання-передачі виконаних робіт вважаються підписаними, а договір є повністю виконаним, в зв`язку з чим припинив свою дію (п.3.2 договору) та не може бути розірваним.

В наданому відзиві на уточнену позовну заяву в остаточній редакції, представник відповідача ОСОБА_4 , зазначила, що в первісному позові позивач ОСОБА_3 посилався на укладення між ним та ОСОБА_4 21.07.2017 року договору позики, відповідно до якого останній отримав в позику кошти в сумі 30000 доларів США на свої потреби та просив їх стягнути на підставі ст.ст.1046,1047 ЦК України. В уточнених заявах позивач вже зазначив про укладення з ОСОБА_4 договору про надання послуг та просив стягнути збитки на підставі ст.906 ЦК України, потім стягнути суми попередньої оплати. Таким чином позивач навмисно перекручує фактичні взаємовідносини сторін, викладає прямо протилежні факти, з метою обрання для себе найбільш вигідної правової позиції. На підтвердження укладання договору позики, а потім і послуг, позивач надав розписку, яка не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки не містить зазначенні сторін договору (відсутній замовник); відсутній перелік певних дій, які виконавець повинен здійснити для замовника; відсутній строк виконання послуг; зазначення в розписці «для решения вопроса по земле» не визначає на чию користь повинно вирішуватись це питання: на користь ОСОБА_12 або будь-яких інших осіб; якщо за твердженням позивача «решение вопроса по земле» повинно було вирішуватись на його користь, то з розписки не вбачається у кого саме: у ОСОБА_3 або у будь-яких інших осіб ОСОБА_12 взяв 30 тисяч. З розписки не вбачається ціна договору, оскільки не визначено яку саме суму взяв ОСОБА_12 30 тисяч доларів США (як стверджує позивач), або 30 тисяч Євро,, або 30 тисяч гривень. Умовний знак, який складається з S-подібного елемента та дві розташовані поруч вертикальні прямолінійні елементи, не відтворює знак долара, в якому S-сігмент повинен перетинатись двома лініями. Відсутня дата написання розписки (або дата укладення договору, як стверджує позивач). Отже, з урахуванням вимог ч.1 ст.638, ч.1 ст.901 ЦК України, в розписці відсутні всі істотні умови, які законодавство визнає істотними для договору про надання послуг. В зв`язку з цим, такий договір є неукладеним.

Також представник ОСОБА_4 зазначив, що останній заперечує отримання від ОСОБА_3 грошових коштів на виконання будь-яких послуг, договір про надання послуг між ними не укладався та ОСОБА_4 не писав розписку на виконання умов такого договору. Текст розписки написаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Звертає на себе увагу той факт, що позивач не надав на вимогу суду попередній та наступний листи ділового щоденника і це лише додаткового підтверджує припущення відповідача ОСОБА_4 про те, що розписка могла бути виконана шляхом наслідування почерку ОСОБА_4 по слідам натиску на попередніх аркушах, або на твердій прозорій поверхні з використанням світлового приладу з наступного аркуша. Згідно висновку експертів від 22.03.2021 року вирішити питання чи виконаний умовний знак, який складається з S-подібного елемента та двох вертикальних прямолінійних елементів ОСОБА_4 або іншою особою не надається можливим. Отже виконаний на розписці умовний знак «S//», який ОСОБА_3 зазначає як долар США, не тільки не збігається із знаком долару, але й виконаний невідомою особою. В зв`язку з цим, вимоги позивача про розірвання договору про надання послуг та стягнення суми попередньої оплати в розмірі 30000 доларів США є безпідставними та необгрунтованими.

У відповіді на відзив ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» представник позивача зазначив, що ніяких грошових коштів в сумі 66000 грн. на рахунок позивача ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» не переводило. Доказів направлення позивачу актів приймання-передачі наданих послуг відповідачем не надано, що підтверджує той факт, що свої зобов`язання за договором останнім не виконано.п

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.10.2019 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на транспортний засіб та нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП».

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.10.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою від 26.11.2019 року суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Католікяном М.О. було заявлено самовідвід від участі у розгляді справи.

Ухвалою від 28.11.2019 року справу було прийнято до свого провадження суддею Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казаком С.Ю.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2019 року було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою від 22.10.2019 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2019 року провадження по справі було зупинено до перегляду в апеляційному порядку ухвали від 31.10.2019 року про відкриття провадження по справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу від 31.10.2019 року була повернута скаржнику.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.20202 року було відмовлено у відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу від 22.10.2019 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.03.2020 року було поновлено провадження по справі та призначено останню до подальшого розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 12.06.2020 року було прийнято до розгляду уточнений позов, поданий позивачем 11.06.2020 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2020 року було задоволено клопотання представника відповідачів про витребування доказів.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2020 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.10.2020 року провадження по справі було поновлено, в зв`язку із надходженням заяви представника позивача про заміну експертної установи.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про заміну експертної установи та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.04.2021 року, після проведення експертизи, провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.06.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про призначення по справі повторної судової почеркознавчої експертизи.

Протокольною ухвалою від 22.06.2021 року було прийнято до розгляду уточнений позов, поданий представником позивача в підготовчому судовому засіданні 22.06.2021 року (зареєстрований в канцелярії 23.06.2022 року).

Протокольною ухвалою від 02.11.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, наведених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи, викладених сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 907 ЦК України встановлено. що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20.12.2017 року між ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» (виконавець) та ОСОБА_3 (замовник) було укладено договір №12/2017 на виконання консалтингових послуг (а.с.187-189 т.1).

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що замовник доручає (приймає), а виконавець бере (передає) виконання консалтингових послуг.

Згідно рахунку-фактури №7 від 20.12.2017 року на суму 70000 грн. та рахунку-фактури №12 від 04.07.2018 року на суму 134000 грн., протоколів погодження договірної ціни на виконання робіт (послуг) на суму 70000 грн. та 200000 грн., позивачем ОСОБА_3 на виконання умов договору №12/2017 від 20.12.2017 року на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» згідно квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року було перераховано кошти в сумі 70000 грн., а згідно квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року - кошти в сумі 200000 грн. (а.с.190,191,229,230 т.1).

Відповідно до акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 09.03.2018 року визначено, що виконавцем відповідно до договору №12/2017 від 20.12.2017 року було надано такі послуги: визначення правових користувачів земельних ділянок 50 га та 44 га Щорської селищної ради, Божедарівської селищної ради; пошук та збір інформаційних матеріалів на фермерів, що померли, які за життя отримали право постійного користування земельними ділянками; визначення представників до звернення до компетентних органів; підготовка заяв на Дніпропетровській обласний Неокадастр з метою надання дозволу на виготовлення документації землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на 47 громадян (за списком замовника) з метою подальшого отримання цих земельних ділянок в оренду ФГ «Сучков А.В.). Загальна вартість послуг склала 70000 грн. (а.с.231 т.1).

Відповідно до акту №2 прийому-передачі наданих послуг від 25.02.2019 року визначено, що виконавцем відповідно до договору №12/2017 від 20.12.2017 року було надано такі послуги: консультацію щодо подачі щорічних декларацій за 2017 та 2018 роки, в справі №178/1214/19 Криничанського районного суду Дніпропетровської області; аналіз використання землі сільськогосподарського призначення, яка передається у власність та надається у користуванням громадянам для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства або передаються у власність; проведення земельного аудиту території Світлогірської сільської ради Криничанського району, Щорської селищної ради, Божедарівської селищної ради; аналіз підстав, оформлення заяв звернень до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 47 громадян (згідно списку, у т.ч. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ); аналіз підстав, оформлення адміністративних позовів 47 громадян до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Загальна вартість послуг склала 134000 грн. (а.с.232 т.1).

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач не посилаючись на факт укладення між ним та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» договору про надання послуг №12/2017 від 20.12.2017 року, просив стягнути на його користь з ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» кошти в сумі 270000 грн., перераховані ним згідно квитанцій №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року та №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року, як помилково ним перераховані та набуті ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» без достатніх правових підстав, посилаючись на норми ст.ст.1212-1214 ЦК України (а.с.1-5 т.1).

При цьому, у відповіді на відзив відповідача на первісний позов, позивач заперечував факт укладання договору №12/2017 року від 20.12.2017 року із ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», посилаючись також на відсутність в договорі конкретного переліку консалтингових послуг, договірної ціни (а.с.203-206 т.1).

В уточненому позові, поданому 11.06.2020 року, посилаючись на укладення між ним та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» договору про надання послуг №12/2017 від 20.12.2017 року, посилаючись на невиконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» зобов`язань за цим договором, істотне порушення договору вказаним товариством, на підставі ст.ст.651,653 ЦК України, просив розірвати договір №12/2017 від 20.12.2017 року, стягнувши із ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на його користь збитки в сумі 270000 грн. (а.с.239-245 т.1).

В судовому засіданні 22.06.2021 року позивачем було подано чергову уточнену позовну заяву (зареєстровану пізніше через канцелярію суду 23.06.2021 року), згідно якої позивач остаточно просив розірвати договір №12/2017 від 20.12.2017 року, стягнувши із ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на його користь кошти в сумі 270000 грн., як попередню оплату за договором, посилаючись на невиконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» зобов`язань за договором у визначений в п.3.1 останнього строк, не надання послуг за договором, в обгрунтування правових підстав посилаючись на норми ст.ст.570,651 ЦК України (а.с.157-162 т.2).

Як зазначив, представник ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», оскільки замовник та виконавець знаходились в різних населених пунктах, то для зручності всі документи надсилались та підписувались між ними в електронній формі.

З огляду на це, враховуючи надання позивачем до позову копії договору №12/2017 з його підписом та ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» наявного у нього примірника договору за підписом керівника товариства, які є ідентичними за змістом, визнання згідно уточнених позовних вимог та відзиву на них сторонами факту укладення цього договору, а також вчинення позивачем дій на його виконання у вигляді сплати коштів за надання послуг, суд вважає встановленим факт укладення між сторонами договору №12/2017 від 20.12.2017 року.

Стосовно доводів сторони відповідача про те, що ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на адресу позивача направлялись акти приймання-передачі виконаних робіт, які залишились без реагування, в зв`язку останні в силу п.4.5 договору вважаються підписаними, а договір є повністю виконаним та таким, що припинив свою дію, а тому не може бути розірваним, суд враховує, що будь-яких доказів, які б підтверджували направлення цих актів 09.03.2018 року та 25.02.2019 року позивачу, отримання їх останнім, стороною відповідача суду не представлено.

Направлення цих актів повторно та залишення їх без реагування позивачем вже під час вирішення відповідного спору в суді також не може бути підставою для визнання договору виконаним та припиненим згідно п.п.3.2,4.5 договору.

Поряд з цим, суд враховує, що позивач, спочатку заперечуючи взагалі факт укладання договору №12/2017 від 20.12.2017 року із ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», а в подальшому заявивши вимоги про розірвання цього договору, посилаючись на невиконання ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» своїх зобов`язань за договором та істотне порушення його умов, не зазначив, які конкретно зобов`язання, з посиланням на відповідні пункти договору, відповідачем не було виконано.

При цьому, ані положення п.1.1, ані інші положення договору №12/2017 від 20.12.2017 року, крім загального визначення виду послуг (консалтингові послуги), не містять конкретного переліку послуг, які були замовлені позивачем та обов`язки виконати які взяло на себе ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП», а також строків їх виконання.

З приводу внесення відповідних змін до договору жодна із сторін одна до одної не зверталась.

В той час, як згідно наведених вище приписів ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, розірвання договору за рішенням суду можливо лише за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Оскільки позивачем не наданого доказів тому, що він в порядку досудового врегулювання звертався до відповідача з приводу внесення змін до договору, як і щодо його розірвання; враховуючи відсутність в договорі конкретного переліку послуг та відповідних зобов`язань по їх виконанню виконавцем в особі ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП»; не зазначення позивачем в позовній заяві конкретних зобов`язань, з посиланням на відповідні пункти договору, які не були виконані відповідачем, суд вважає, що позивачем не доведено факт істотного порушення ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» своїх зобов`язань за договором №12/2017 від 20.12.2017 року та наявності всіх передбачених ч.2 ст.652 ЦК України підстав для його розірвання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору №12/2017 від 20.12.2017 року та стягнення з ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» попередньої оплати за цим договором в сумі 270000 грн., є недоведеними, такими, що не грунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

В частині стягнення коштів в сумі 66000 грн., що згідно доводів позовної заяви зайво були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» та не повернуті останнім, суд враховує наступне.

Під час розгляду справи сторонами не заперечувалось, що у відповідності до умов договору №12/2017 від 20.12.2017 року, рахунку-фактури №7 від 20.12.2017 року на суму 70000 грн. та рахунку-фактури №12 від 04.07.2018 року на суму 134000 грн., протоколів погодження договірної ціни на виконання робіт (послуг) на суму 70000 грн. та 200000 грн., позивачем ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» згідно квитанції №Р24АР24А3449975Б9А07582 від 26.12.2017 року було перераховано кошти в сумі 70000 грн., а згідно квитанції №1282-3822-6722-2522 від 06.07.2018 року - кошти в сумі 200000 грн.

Суму в розмірі 200000 грн. ОСОБА_3 сплатив на підставі протоколу №2 погодження договірної ціни, в точ час, як рахунок-фактура №12 від 04.07.2018 року була виставлена на суму 134000 грн.

Як зазначив позивач зайво сплачені кошти в сумі 66000 грн. ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» йому не було повернуто, на підтвердження чого надав виписку по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року.

В свою чергу ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_3 в АТ КБ «Приватбанк» зайво перерахованих коштів в сумі 66000 грн. було надано платіжне доручення №19 від 12.03.2019 року (а.с.235 т.1).

Ухвалою суду від 02.10.2020 року за клопотанням представника відповідача, з метою перевірки відповідних доводів та заперечень сторін, було витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію на підтвердження перерахуванням відповідних коштів.

На виконання вказаної ухвали АТ КБ «Приватбанк» надано довідки та виписку, якими підтверджено факт перерахування ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» та надходження на рахунок ОСОБА_3 коштів в сумі 66000 грн. згідно платіжного доручення №19 від 12.03.2019 року (а.с.217,218 т.2).

Таким чином, суд вважає доведеним факт повернення ТОВ «СНАЙПЕРСГРУП» та отримання позивачем ОСОБА_3 сплачених ним коштів в сумі 66000 грн., в зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог в цій частині також слід відмовити.

В частині заявлених позивачем вимог про розірвання договору про надання послуг від 21.07.2017 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 , а також стягнення з останнього суми попередньої оплати в розмірі 30000 доларів США, суд враховує наступне.

В своєму первісному позові позивач посилався на укладення між ним та ОСОБА_4 21.07.2017 року договору позики, оформленого розпискою, відповідно до якої останньому було передано у позику кошти в сумі 30000 доларів США. Зазначаючи, що станом на дату подання позову відповідач свого обов`язку з повернення коштів не виконав, позивач, посилаючись в обгрунтування правових підстав на положення ст.ст.1046,1047 ЦК України, просив стягнути заборгованість за договором позики в сумі 30000 доларів США.

В уточненому позові, поданому 11.06.2020 року, позивач вже посилався на укладення між ним та відповідачем ОСОБА_4 21.07.2017 року договору про надання послуг, відповідно до умов якого відповідачу було передано кошти в сумі 30000 доларів США та на виконання домовленостей за яким та підтвердження факту отримання коштів ОСОБА_4 було власноручно письмово підтверджено про отримання грошових коштів за вирішення земельних питань. Посилаючись на невиконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за цим договором, позивач у відповідності до ст.ст.906,907 ЦК України просив розірвати договір від 21.07.2017 року, стягнувши з ОСОБА_4 на його користь збитки в сумі 30000 доларів США.

Згідно уточненого позову в остаточній редакції позивач просив розірвати договір від 21.07.2017 року, стягнувши з ОСОБА_4 на його користь кошти в сумі 30000 доларів США, як попередню оплату за договором, зазначаючи про невиконання відповідачем зобов`язань за договором, істотне порушення умов договору останнім та посилаючись в обгрунутвання правових підстав на норми ст.ст.570,651,907 ЦК України.

На підтвердження вказаних позовних вимог позивачем було надано оригінал розписки, складеної на сторінці щоденнику, наступного змісту: «Я, ОСОБА_4 , взял 30 тыс (тридцать тысяч) S// для решения вопроса по земле».

Відповідно до висновку експертів №4758/4759-20 від 22.03.2021 року, складеного за наслідками призначеної та проведеної в рамках даної цивільної справи судової почеркознавчої та технічної експертизи, зазначено, що рукописні записи у розписці від імені ОСОБА_4 «Я, ОСОБА_4 , взял 30 тыс (тридцать тысяч)», «для решения вопроса по земле», та підпис від його імені під текстом даної розписки виконані ОСОБА_4 .

Вирішити питання, ким виконаний умовний знак, який складається з S-подібного елемента та двох вертикальних прямолінійних елементів, не надається можливим з причин, детально викладених у дослідницькій частині висновку.

Суд враховує, що договір про надання послуг є двостороннім договором та таким чином, має містити підписи обох сторін (замовника та виконавця); дату його укладення; предмет договору; права та обов`язки сторін; строк його дії та інш.

Поряд з цим, представлена позивачем розписка на підтвердження укладення з відповідачем ОСОБА_4 договору про надання послуг не містить інформації про особу замовника, конкретного переліку послуг, які виконавець повинен здійснити для замовника, строку виконання послуг та дії договору.

Також в розписці відсутня дата її складання (дата укладення договору).

В своєму позові та поясненнях під час розгляду справи позивач стверджував, що датою укладення договору є 21.07.2017 року, посилаючись на те, що розписка складена на аркуші щоденника за 21 липня (субота) та 22 липня (неділя).

Поряд з цим, в 2017 році 21 та 22 липня припадали, відповідно, на п`ятницю та суботу, що також ставить під сумніви доводи позивача про укладення договору 21.07.2017 року.

Суд також враховує, що підстави позову має довести позивач, а не відповідач їх спростувати.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами факту укладення з відповідачем ОСОБА_4 21.07.2017 року саме договору про надання послуг. Представлена розписка не містить істотних умов даного виду договору, у т.ч. обов`язків замовника та виконавця.

В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог про розірвання договору про надання послуг від 21.07.2017 року та стягнення попередньої оплати за цим договором в сумі 30000 доларів США позивачу також слід відмовити, як таких, що заявлені без достатніх правових підстав та є недоведеними.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи повну відмову в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем по справі судові витрати слід покласти на останнього та у відповідності до ч.9 ст.158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у справі ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.10.2019 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,525,627,629,610,611,651-653,901,903,905-907 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,43,44,76-81,109,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СНАЙПЕРСГРУП» про розірвання договорів про надання послуг, стягнення коштів відмовити повністю.

Понесені позивачем по справі судові витрати покласти на останнього.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року (справа №203/3629/19, провадження за заявою про забезпечення позову №2-з/0203/92/2019), а саме:

-скасувати арешти на будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 3005719), легковий автомобіль Mercedes-Benz С250, 2012 р.в., державний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 );

-скасувати арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що підставі договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва№960 від 18.05.2017 року на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СНАЙПЕРСГРУП» ().

Відповідно до ч.10 ст.158 ЦПК України скасовані заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2022 року.

Суддя С.Ю.Казак