Справа № 522/2246/22
Провадження № 2-о/522/128/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження органу приватизації № 33358 від 17 березня 1994 року, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

У свідоцтві про право власності на квартиру ім`я заявника указане як « ОСОБА_4 », тоді як у паспорті громадянки України її ім`я зазначено як « ОСОБА_5 ».

Наявність такої розбіжності у написанні імені заявник пов`язує з перекладом її імені на українську мову.

Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації правомочностей власника та прийняття спадщини на часткуквартири, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, просила встановити факт належності їй свідоцтва про право спільної сумісної власності від 17 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5958 згідно з розпорядженням від 17 березня 1994 року № 33358, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що з метою виправлення помилки у правовстановлюючому документі вона зверталася до органу, який видав свідоцтво, проте їй була надана відповідь про неможливість внесення таких виправлень та роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення відповідного факту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , який є рідним братом заявника та співвласником зазначеної квартири, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та оригінали документів, наданих заявником для огляду в судовому засіданні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Вказані обставини мають бути в їх сукупності.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали.

Так, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені по батькові зазначені ініціали заявник повинен подати докази про те, що правовстановлюючий документ дійсно належить особі щодо якої встановлюється факт і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 17 березня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5958 на підставі розпорядження від 17 березня 1994 року № 33358, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної вланості належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі 206 пр-стр 137- р № 198.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 , виданими Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси від 16.02.1995 та серії НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції 25.04.2021 відповідно.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 23 квітня 2008 року Шевченківським РВ Приморського РВ УМВС України в Одеській області ім`я заявника зазначене як « ОСОБА_5 ».

Згідно з обліковою карткою платника податків № НОМЕР_4 від 18 січня 2019 року, виданої Приморською ДПІ Південного управління у м. Одесі Головного Управління ДФС в Одеській області, ім`я заявника - « ОСОБА_5 ».

Отже, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розбіжності в написанні імені заявника стали наслідком перекладу її імені на українську мову.

Дослідженими доказами в їх сукупності підтверджується те, що саме ОСОБА_1 є тією особою, якій Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 17.03.1994 було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа необхідно заявнику для реалізації правомочностей власника.

Ураховуючи, що в іншому порядку усунути невідповідність у написанні імені заявника у правовстановлюючому документі неможливо, суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, з метою захисту прав заявника, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) свідоцтва про право спільної сумісної власності від 17 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5958 згідно з розпорядженням від 17 березня 1994 року № 33358, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ;

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ;

Повне судове рішення складено 28.06.2022.

Суддя Т. Ю. Федчишена