Справа № 136/552/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судових засідань Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини в період догляду за дитиною до 3-х річного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) підставність якого обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне проживання їх як подружжя припинено, а дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років не надає, хоча є фінансово спроможним, інших аліментних зобов`язань не несе, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання як дружини з якою проживає дитина в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином, трирічного віку.

У визначений судом строк відповідачем не було надано відзиву.

Ухвалою суду від 06.05.2022 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що 04.08.2020 між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво видане Виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

Згідно з довідкою, виданою Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 29.04.2022 №1416/15-20 (а.с. 6), дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання дитини до досягнення повноліття, а також на її утримання як дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлені судом вище обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаними вимогами.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Відповідач не надав жодних заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі від 06.05.2022.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дитини чи сторін спору.

Відсутні докази щодо наявності у відповідача нерухомого чи рухомого майна, будь-яких інших джерел доходу.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні.

Відсутні будь-які докази щодо неможливості надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині та дружині, з якою проживає дитина.

Разом з цим, суд ураховує те, що на час розгляду справи дитина проживає з матір`ю, а тому остання несе більшість витрат на утримання дитини, що презюмується.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини та дружини судом не встановлено, матеріали справи їх не містять, а сторони про них не повідомили.

З урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні та обставин, які визначені ст.182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини у частці в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд враховує встановлені вище обставини щодо стану здоров`я та матеріальної спроможності відповідача та вважає, що останній може надавати утримання дружині, з якою проживає дитина у розмірі запропонованому позивачем, оскільки на спростування вказаних обставин суду не було надано жодних належних та допустимих доказів.

Суд вважає, що такий розмір аліментів як на дитину так і на дружину, з якою проживає дитина сторін, відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку обох батьків щодо забезпечення умов життя та розвитку їх спільної неповнолітньої дитини, а також забезпечення прав дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років та не буде перевищувати встановлений законодавцем граничний розмір аліментів, які можуть бути присуджені із відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, доведений належними доказами, відтак підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно правил ст. 180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст.84 СК України, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 75, 79, 80, 84, 180-184, 191 СК України, ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини в період догляду за дитиною до 3-х річного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 03.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 03.05.2022 і до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН