Постанова

Іменем України

15 лютого 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2054/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

від 15 вересня 2021 року про залишення без розгляду скарги

в складі судді Волошина В.О.

у справі №761/1543/20 Шевченківського районного суду м. Києва

за скаргою ОСОБА_1

на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича

заінтересовані особи: Акціонерне товариство "Таскомбанк", ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із вищевказаною скаргою, в якій, з урахуванням поданих доповнень, просила:

визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. незаконними;

скасувати постанови приватного виконавця Олефіра О.О. у виконавчому провадженні ВП №64653224 від 25.02.2021 про відкриття провадження, від 26.02.2021 про арешт майна боржника, від 01.04.2021 про опис та арешт коштів (майна) боржника;

скасувати вимогу приватного виконавця Олефіра О.О. у виконавчому провадженні ВП №64653224 №275 від 15.03.2021 та заяву на реалізацію арештованого майна в ДП "СЕТАМ" №756 від 30.06.2021 у ВП №64653224 та ВП №64657216;

скасувати Звіт про незалежну оцінку майна від 16.06.2021, зроблений ТОВ "Вектор оцінки";

заборонити проведення прилюдних торгів в ДП "СЕТАМ" під номером лоту: 485618.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск строку на звернення зі скаргою, оскільки не врахував, що із виконавчим провадженням боржник зміг ознайомитися лише 06.07.2021, що свідчить про обізнаність порушених прав саме з цієї дати.

Зазначила, що подання нею та її представником заяв до приватного виконавця, а саме 24.03.2021, 31.03.2021, 19.04.2021 та від 18.05.2021 не свідчить про обізнаність боржника із самим виконавчим провадженням, як помилково зазначив суд в ухвалі, що в свою чергу і не свідчить про перебіг строку для оскарження дій виконавця.

Також, як на підставу скасування ухвали суду, зазначила, що вона вже зверталася до суду зі скаргою 07.07.2021, яка ухвалою суду від 12.07.2021 повернута без розгляду з підстав не долучення до скарги доказів направлення копій скарги іншим учасникам справи. Однак, повернення судом скарги з цих підстав не передбачено розділом VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень, яким встановлено окремий порядок розгляду скарг.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2021 та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник АТ "Таскомбанк" - Пономарь С.Г. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Пояснив суду, що в системі АСВП відкритий доступ до виконавчих проваджень і скаржник могла ознайомитися.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Олефір О.О., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та свого представника не направив. Клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин до суду не подавав.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником при зверненні зі скаргою до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк для її подання без клопотання про його поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В мотивувальній частині скарги на дії та рішення приватного виконавця Гончарук С.І. посилалася на те, що строк звернення до суду з даною скаргою не порушила, оскільки про порушення своїх прав приватним виконавцем Олефіром О.О. вона дізналася 06.07.2021 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та в межах десятиденного строку звернулася до суду зі скаргою (том 1, а.с. 5).

Прохальна частина скарги не містить клопотання про поновлення строку на подання скарги (том 1, а.с. 5-6).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 20211 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху (том 1, а.с. 52-53). В ухвалі суд звернув увагу, що у скарзі скаржник зазначив про те, що скаргу, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

23 липня 2021 року ОСОБА_1 подала доповнення до скарги, в якому не заявляла клопотання про поновлення строку на подання скарги (том 1, а.с. 54-59, 122).

30 липня 2021 року ОСОБА_1 подала виправлення недоліків до скарги, в яких теж не заявляла клопотання про поновлення строку на подання скарги (том 1, а.с. 123-128).

У вказаних доповненнях та виправленнях до скарги ОСОБА_1 ще раз зауважила, що строк звернення не пропущено, оскільки про постанови приватного виконавця вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 06.07.2021 і зі скаргою звернулася до суду 16.07.2021.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що строк на подання скарги необхідно обраховувати з 06.07.2021.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2021 приватний виконавець Олефір О.О. подав до суду клопотання, в якому просив скаргу залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строку (том 1, а.с. 153-154). В клопотанні зазначив, що посилання скаржника на те, що процесуальний строк на подання скарги потрібно відраховувати з 06.07.2021, тобто з дати ознайомлення з виконавчим провадженням є безпідставними, оскільки про відкрите виконавче провадження ОСОБА_1 знала набагато раніше та зобов`язана була знати про його хід, як з метою власного виконання законних вимог виконавця, так і з метою оскарження, у разі незгоди з діями/бездіяльністю виконавця, повинна була цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження. Також зазначив, що поважною причиною пропуску строку на подання скарги може бути обставина, про яку боржник не знав та не міг знати, а не обставина, про яку він мав можливість дізнатися, але не вчиняв для цього певних дій. Додав, що про виконавче провадження ОСОБА_1 було відомо задовго до 06.07.2021.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги такі доводи приватного виконавця, з огляду на таке.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №439/1493/15-ц (провадження №61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. До зведеного виконавчого провадження входить ВП №64657216 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду №761/1543/20 від 24.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" 93 637,48 грн та ВП №64653224 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №761/1543/20 від 24.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" 6 242 498,12 грн.

Виконавчі провадження відкриті постановою приватного виконавця від 25.02.2021, 26.02.2021 винесено постанову про їх об`єднання.

З дня відкриття виконавчих проваджень приватним виконавцем вчинялися виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Зокрема, з копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 15.03.2021 приватним виконавцем боржнику ОСОБА_1 направлено вимогу №275, якою зобов`язано останню з метою проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану 25.03.2021 о 14 год. 00 хв. надати приватному виконавцю доступ до квартири. Дану вимогу ОСОБА_1 отримала 17.03.2021, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (том 2, а.с. 37-38).

25 та 31 березня 2021 року ОСОБА_1 зверталася до приватного виконавця із заявою щодо перенесення візиту приватного виконавця до її будинку (том 2, а.с. 51-52).

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримала постанову приватного виконавця від 01.04.2021 про опис та арешт майна (коштів) боржника (том 2, а.с. 56). А 19.04.2021 ОСОБА_1 зверталася до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з відкриттям Київським апеляційним судом 31.03.2021 апеляційного провадження у справі №761/1543/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (том 2, а.с. 63, 67-71).

Із заявою про зупинення виконавчого провадження 18.05.2021 також зверталася і представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (том 2, а.с. 73). А 06.07.2021 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до приватного виконавця із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (том 2, а.с. 93).

Аналіз наведених фактичних обставин вказує на те, що ОСОБА_1 з березня 2021 року повинна була дізнатися про порушення своїх прав, як вона вважає. А зі скаргою на дії приватного виконавця заявниця звернулася до суду 16.07.2021, тобто з пропуском процесуального строку на оскарження дій приватного виконавця, визначеного статтею 449 ЦПК України. Клопотання про поновлення строку на подання скарги до суду не подавала.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 пропустила визначений частиною першою статті 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, і не заявляла клопотання про поновлення цього строку з поважних причин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявниця вже зверталася зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця, яку ухвалою суду від 12.07.2021 необґрунтовано повернуто не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки ухвала суду від 12.07.2021 не є предметом оскарження у даному апеляційному провадженні. Більше того, наявність такої ухвали не вказує на те, що скаргу на дії приватного виконавця подано в строк.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець