Справа № 128/3612/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Сінельник В.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області померла її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 . Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері є її рідна сестра - донька померлої ОСОБА_3 , яка також має спадкові права після смерті матері і зможе звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавицею на момент смерті або також з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 09 грудня 1998 року її мати ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 .Однак вона не встигла подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері, так як захворіла і тому, пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини. Ще до смерті матері вона переїхала проживати у спадковий будинок АДРЕСА_1 , так як доглядала свою матір, а потім після її поховання фактично залишилася там жити. Позивач має ряд хронічних захворювань серцево-судинної системи. З 23 вересня 2021 року вона гостро захворіла і знаходилася на лікуванні до 04 жовтня 2021 року в зв`язку з діагнозом: гіпертонічна хвороба II-III ст., ризик ССУ IV, гіпертензивне серце, атеросклеротичний кардіосклероз. Внаслідок хвороби позивач була вимушена лікуватися, а тому не встигла подати вчасно заяву про прийняття спадщини, саме: в зв`язку з хворобою. Крім того, з березня 2020 року в Українівизначено карантинні обмеження, та їй як, людині, яка має хронічні хвороби,взагалі важко пересуватися, тим більше рух транспорту періодами є значно обмеженим.За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.01.2022 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, крім цього витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

В підготовче засідання 07.02.2022 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_2 попередньо через електронну пошту суду подала заяву, в якій просить провести підготовче засідання за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про визнання позовних вимог. В заяві також зазначила, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області померла її матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після її смерті вона не прийняла і на неї не претендує, а також підтвердила факт того, що її сестра ОСОБА_1 наприкінці вересня 2021 року захворіла, а тому не встигла вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Також просила розглянути дану справу за її відсутності.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 07.02.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помела ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.04.2021 (а.с. 5).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 09.08.1962, де в графі мати записана « ОСОБА_4 », а також копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 03.01.2017, відповідно до якого 18.07.1982 ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 7, 8).

09 грудня 1998 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 , що підтверджується копією даного заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, реєстровий № 126 (а.с. 6).

З довідки № 04-10/636, виданої старостою Сокиринецького старостинського округу Тернопільським О.П. 18.10.2021, убачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Довідкою, виданою Сокиринецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини, підтверджується факт того, що ОСОБА_1 з 23 вересня 2021 року до 04 жовтня 2021 року перебувала на лікуванні з діагнозом: гіпертонічна хвороба II-III ст., ризик ССУ IV, гіпертензивне серце, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 21).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. № 2072/02-31 від 16.12.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів фактичного прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_10 (а.с. 22).

На виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.01.2022, 17.01.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницької районної державної нотаріальної контори надійшла відповідь, з якої убачається, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 38).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 494/498/16-ц зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 03 жовтня 2021 року.

Перебування позивача на лікуванні у період з 23 вересня 2021 року до 04 жовтня 2021 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба II-III ст., ризик ССУ IV, гіпертензивне серце, атеросклеротичний кардіосклероз, суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї матері.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 23.11.2020 (справа № 315/714/19), відповідно до якої перебування спадкоємця на амбулаторному лікуванні визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц, за висновком якої перебування у період строку подання заяви про прийняття спадщини на лікуванні як амбулаторному, так і стаціонарному, визнано поважними причинами пропуску строку.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно з Указом Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин, дія якого неодноразово подовжувалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.

Суд також бере до уваги, що позивач є особою, яка має хронічні захворювання, тому необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) могло унеможливити позивача своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, раптове захворювання позивача, яке сталося в останній місяць спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини і мало постійний характер, та впроваджений карантин унеможливили своєчасне звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи, що саме такий термін достатній для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1222-1233, 1269-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 200, 211, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_10 терміном 2 (два) місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 16.02.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА