РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 5000 гривень щомісячно, до закінчення ним навчання або досягнення двадцяти трьох років, починаючи з дня пред"явлення позову.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Рівненського міського суду від 08.10.2014 року, визначено місце проживання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 з матір`ю. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2019 року у справі № 569/24402/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , та доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, з 26.12.2018 року і до повноліття дітей. На даний час ОСОБА_6 продовжує навчання, є студентом другого курсу денного відділення Інститутут комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», що вбачається з довідки №272 від 16.09.2021 року. ОСОБА_6 перебуває на утриманні позивача, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє його такої можливості, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

21 січня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що він не в змозі надавти утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, оскільки є інвалідом 2 групи, єдиним його доходом є пенсія. Окрім того має на утриманні неповнолітню доньку від другого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно судового наказу Рівненського міського суду від 02.09.2021 року з нього стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку. Натомість зазначає, що позивач має достатній дохід та не підтвердила своєї потреби у аліментних виплатах.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 04 липня 2022 року судом було відмовлено позивачу в долученні до матеріалів справи додаткових доазів у зв"язку із порушенням порядку їх подання визначеного ст. 83 ЦПК України..

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, представник позивача ОСОБА_7 подав клопотання, в якому судове засідання просив проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами.

08 жовтня 2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області.Визначено місце проживання неповнолітніх дітей сторін сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 з матір`ю.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рівне, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, з 26 грудня 2018 року і до повноліття дітей.

З довідки № 272 від 16 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_6 , дійсно є студентом 2 курсу Інституту комп`ютерних технологій автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання. Закінчує навчання 30 червня 2024 року.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов"язок матері і батька це обов"язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов"язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як встановлено судом ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з 27.05.2022 року по 01 червня 2024 року, що стверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №481551 від 13.06.2022 року. Відповідно до копії довідки про доходи № 451472 від 01.01.2022 року, що видана Рівненським об"єднаним управлінням ПФУ в Рівненській області ОСОБА_9 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності, розмір якоїх за січень, лютий 2021 року становить 1050 грн, за період з березня по грудень 2021 року складає 1100 гривень на місяць.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , що видане 21 січня 2017 року її батьком є ОСОБА_2 .

Із копії судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2021 року встановлено, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, з 16.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності юридичних фактів, одним з яких є спроможність батьків надавати таку допомогу та враховуючи, що відповідач є непрацездатною особою, єдиним його доходом є пенсія, має на утриманні двох неповнолітіх дітей, а отже він не має можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Сторони звільнені від сплати судового збору відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 04 липня 2022 року.

Суддя -