Справа № 686/4002/22
Провадження № 2/686/3030/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Розсошанської сільської ради про визнання незаконними розпоряджень, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Розсошанської сільської ради про визнання та скасування розпорядження №8 від 11.01.2022 року, відновлення допуску на роботу директора Ружичанського ліцею,зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням. Відсторонення позивача від роботи є безпідставним та незаконним. Підставою службового розслідування стало звернення колишнього працівника ОСОБА_5 до відповідача із скаргою. ОСОБА_5 звільнилась із Ружичанського ліцею добровільно. Будь-яких фактів стосовно невиконання або неналежного виконання ОСОБА_4 службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвели до людських жертв або заподіяло значної матеріальної чи моральної шкоди громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян в скарзі ОСОБА_6 не значиться, а тому підстави для службового розслідування були відсутні. Розпорядження №8 від 11 січня 2022 року не містить жодних посилань на норми законодавства, якими керувався сільський голова при його видачі, обґрунтувань фактичних підстав та обставин його прийняття.

Позивачем збільшено позовні вимоги, про що подано заяву про визнання незаконними та скасування розпоряджень №8 від 11.01.2022 року та №51 від 03.03.2022 року, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу 40 079,28 грн. у зв`язку з незаконним відстороненням.

Законом України «Про освіту», ст.23,25 передбачено право закладів освіти на організаційну, фінансову, кадрову автономію та заборону втручання в їх діяльність.

ОСОБА_4 несе відповідальність щодо контролю роботи закладу Ружичанського ліцею після того як вона приступила до виконання своїх посадових обов`язків. Розподіл навчального навантаження здійснюється у встановленому законодавством порядку. Позивачем не порушувалось антикорупційне законодавство. Звинувачення в аморальному проступку є надуманим та необґрунтованим. Позивач є педагогом з великим стажем -38 років, нагороджувалася грамотами та подяками. Підстави для накладення дисциплінарного стягнення на позивача відсутні. Сільський голова Розсошанської сільської ради вийшов за межі своїх повноважень, оскільки йому не надано право притягувати до відповідальності керівника закладу освіти, а це право має тільки Розсошанська сільська рада.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з урахуванням уточнень та наполягала на його задоволені. Представники відповідача заперечили позовні вимоги та просили відмовити у їх задоволені. Подали письмовий відзив на позов. Підставою службового розслідування щодо роботи ОСОБА_4 стала скарга ОСОБА_5 , в ході вивчення якої, під час особистої бесіди з скаржником, з`ясовано про прояви аморальної поведінки ОСОБА_4 ..Дана поведінка полягала у безпідставному поширенні інформації серед працівників Ружичанського ліцею, учнів про спосіб життя ОСОБА_5 , зокрема непристойної поведінки на місцевій дискотеці, що є неправдою. Крім того, скаржник повідомила про здійснення ОСОБА_4 психологічного тиску на вчителя біології та хімії ОСОБА_7 . Повідомлені факти, стали підставою для призначення перевірки, шляхом проведення службового розслідування, у зв`язку із чим прийнято розпорядження №8 від 11.01.2022 року. Відповідно до п.4.Порядку проведення службового розслідування, за наявності об`єктивних обставин неналежного виконання своїх трудових та функціональних обов`язків директора, що були поєднані із проявами аморальної поведінки(приниження честі та гідності, застосування психологічного тиску, розповсюдження неправдивої інформації), було прийнято рішення про відсторонення директора ОСОБА_4 від здійснення повноважень без збереження заробітної плати на час службового розслідування, тобто в термін з 11.01.2022 року по 11.02.2022 року. ОСОБА_4 відсторонено від виконання обов`язків директора без застосування відсторонення від вчителювання. Вказали на неналежний контроль за веденням кадрового діловодства в ліцеї, необґрунтований перерозподіл педагогічного навантаження, неналежне оформлення навчальних планів, організацію наставництва.

Опитана в якості свідка ОСОБА_8 повідомила суд, щодо неї мало місце зневажливе ставлення позивача по справі, робились зауваження відносно її несучасного одягу, дефектів мови-картавості. Позивач дозволяла собі називати її лайливими словами, відвідували її уроки, робила зауваження та принижувала в присутності учнів. Висловила зауваження щодо неналежного наставництва. Поведінка позивача по відношенню до ОСОБА_8 зумовили зміну нею фаху та страх,небажання щодо роботи в школі.

Свідок ОСОБА_5 підтвердили суду, що її звільненню передувала розмова з позивачем, де вона звинуватила її в неналежній, недостойній поведінці поза межами навчального закладу. ОСОБА_4 розповсюджувала інформацію про неї серед дітей та батьків негативного змісту. ОСОБА_5 зауважила про неналежне наставництво, недоброзичливе ставлення до молодої вчительки ОСОБА_8 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Ружичанський ліцей Розсошанської сільської ради за своїм статутом належить до категорії неприбуткових закладів та діє як комунальний заклад освіти, є юридичною особою публічного права.

Засновником Ружичанського ліцею є Розсошанська сільська рада, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За твердженням представника відповідача з ОСОБА_4 , як з директором укладався контракт, відповідно до якого на керівника покладено обов`язки щодо поточного(оперативного)керівництва закладом, організація його господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань закладу, передбачених законодавством, статутом закладу та контрактом.

Відповідно до п.7.4 Статуту до основних напрямів діяльності Ружичаснького ліцею належить організація освітньої(навчально-виховної)роботи та безпосереднє управління закладом, забезпечення освітньої та фінансово господарської діяльності ліцею.

11 січня 2022 року за Розпорядженням Розсошанської сільської ради №8 Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень, вирішено провести службове розслідування стосовно директора Ружичанського ліцею Розсошанської сільської ради ОСОБА_4 за фактами, викладеними в зверненні колишнього зв`язку із конфліктною ситуацією між учасниками навчально-виховного процесу; утворити комісію з проведення службового розслідування; визначено термін службового розслідування з 11.01.2022 року по 11.02.2022 року. На час розслідування ОСОБА_4 відсторонено від здійснення повноважень на посаді без збереження заробітної плати.

Відповідно до п.4.Порядку проведення службового розслідування, за наявності об`єктивних обставин неналежного виконання своїх трудових та функціональних обов`язків директора, що були поєднані із проявами аморальної поведінки(приниження честі та гідності, застосування психологічного тиску, розповсюдження неправдивої інформації), було прийнято рішення про відсторонення директора ОСОБА_4 від здійснення повноважень без збереження заробітної плати на час службового розслідування, тобто в термін з 11.01.2022 року по 11.02.2022 року. ОСОБА_4 відсторонено від виконання обов`язків директора без застосування відсторонення від вчителювання.

Підставою службового розслідування щодо роботи ОСОБА_4 стала скарга ОСОБА_5 , в ході вивчення якої, під час особистої бесіди з скаржником, з`ясовано про прояви аморальної поведінки ОСОБА_4 , за інформацією відповідача. Дана поведінка полягала у безпідставному поширенні інформації серед працівників Ружичанського ліцею, учнів про спосіб життя ОСОБА_5 , зокрема непристойної поведінки на місцевій дискотеці. Крім того, скаржник повідомила про здійснення ОСОБА_4 психологічного тиску на вчителя біології та хімії ОСОБА_7 . Повідомлені факти, стали підставою для призначення перевірки, шляхом проведення службового розслідування, у зв`язку із чим прийнято розпорядження №8 від 11.01.2022 року.

Опитана в якості свідка ОСОБА_8 повідомила суд, щодо неї мало місце зневажливе ставлення позивача по справі, робились зауваження відносно її несучасного одягу, дефектів мови-картавості. Позивач дозволяла собі називати її лайливими словами, відвідувала її уроки, робила зауваження та принижувала в присутності учнів. ОСОБА_4 не визначила ОСОБА_8 вчителя наставника.

Допитана ОСОБА_5 теж висловлювилась щодо неналежного наставництва.

Представник відповідача ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_4 проводила неналежну кадрову політику-за час її керівництва звільнено понад сорок осіб.

Відповідно до Акту службового розслідування від 18.02.2022 року виявлено порушення стосовно кадрових питань:не ознайомлення працівників з посадовими інструкціями, неналежне оформлення особових справ ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виявлені недоліки щодо внесення інформації про зміну назви закладу до трудових книжок працівників, порушено порядок ведення, зберігання та облік трудових книжок; неналежна організація наставництва;неналежний розподіл педагогічного навантаження;неналежний контроль за здійсненням систематичного оцінювання учнів та інше. Відсутні документи підтверджуючі освіту ОСОБА_5 в особовій справі.

Стосовно аморальної поведінки, за актом розслідування, вказані факти здійснення психологічного тиску на ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Крім того, дані обставини також підтверджені показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру.

Стаття 15 ЦК України та частина перша статті 4 ЦПК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Постановою КМ України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено «Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України Про запобігання корупції прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». П.1 даного порядку передбачено випадки, за яких може бути проведено службове розслідування. Зокрема, «Відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України Про запобігання корупції (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться, крім випадків, коли анонімне повідомлення стосується порушення вимог Закону та наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені».

Отже, Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування чітко визначені підстави проведення службового розслідування, тобто даний порядок містить чіткі положення про характер здійснення дискреційних повноважень щодо проведення службового розслідування, наданих керівнику органу місцевого самоврядування.

За підпунктом "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Тобто, ОСОБА_4 є особою, відносно якої застосовується Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13.06.2000 р.

Згідно п.8 Порядку «За результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування; висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.».

Згідно п.п. 9, 10 Порядку, акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику. Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування. Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом. Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта. У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісію про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень. Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування. Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності. За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

З системного аналізу змісту пунктів даного Порядку вбачається, що ознайомлення з актом службового розслідування є правом особи, стосовно якої проведено службове розслідування, а не обов`язком.

Позивач відмовилась від надання письмових пояснень з приводу виявлених порушень, що зазначені в Акті службового розслідування від 18.02.2022 року, про що зафіксовано в Акті про відмову від надання пояснень 03.03.2022 року.

За результатами службового розслідування Розсошанською сільською радою 03 березня 2022 року, розпорядженням №51 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Згідно з ч.1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього посадових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Дисциплінарний проступок визначається, як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

В силу статей147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень, зокрема, організовує діяльність закладу освіти; сприяє здоровому способу життя здобувачів освіти та працівників закладу освіти.

За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні працівники зобов`язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати у дітей повагу до батьків, жінки, старших за віком.

Така підвищена відповідальність педагогічних працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливих відносинах та виконують специфічні функції, які не обмежуються лише формальним виконанням трудових обов`язків вчителя (педагога, вихователя), а й здійснюють виховну функцію, не властиву іншим категоріям працівників.

Особи, трудовим обов`язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань. Особистий приклад викладача, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні впливу на молодь, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити підручниками. Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно дивитися за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під контролем тих, кого він виховує, а також суспільства в цілому (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 495/47/18 (провадження № 61-44378св18)).

Термін «аморальний проступок» є оціночним поняттям, оскільки не конкретизований законодавцем, а тому суду, як правозастосовному органу, надано можливість на свій розсуд надавати оцінку на підставі встановлених обставин справи щодо того, чи є ті чи інші діяння аморальним проступком. Зокрема, аморальним проступком можна вважати діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції конкретного працівника.

Моральна шкода-це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Моральна шкода, зважаючи на її сутність, є також особливою категорією, стосовно якої неможе бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Тому, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проведення службового розслідування було підставним та обґрунтованим, спричиненим зверненням із скаргою ОСОБА_5 колишнього працівника Ружичанського ліцею. В ході службового розслідування з`ясовані факти які підтвердили неправомірність дій позивача, аморальність її поведінки, що полягали у здійснені психологічного тиску на працівників, приниження їх честі, достоїнства, завдання значної моральної шкоди, зневажливе ставлення, неналежний контроль за веденням діловодства, проведенням неналежної кадрової політики, неналежне організація наставництва та інші факти порушення законодавства вказані у Акті службового розслідування. Накладення дисциплінарного стягнення на позивача перебуває у прямому причино-наслідковому зв`язку з діями позивача. Підстави для стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,40,42,49-2 КЗпП, ст.ст.62,64 ГК України, ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_4 до Розсошанської сільської ради про визнання незаконними розпоряджень №8 від 11.01.2022 року та №51 від 03.03.2022 року, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу 40 079,28 грн. у звязку з незаконним відстороненням.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:Розсошанська сільська рада, село Розсоша, вул.Центральна 4.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2022 року.

Суддя: З.А.Чевилюк