Справа № 727/3219/22
Провадження № 2-о/727/94/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого - судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що 19.07.2012 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.03.2020 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Їх доньки вже тривалий час проживають разом із ним та перебувають на його утриманні.

Окрім того, на його утриманні знаходиться донька колишньої дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батька доньки його колишньої дружини від першого шлюбу було позбавлено батьківських прав рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.05.2016 року, в правах він не поновлений. Із цього часу ОСОБА_8 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 », проживає разом із ним та перебуває на його утриманні.

Мати дітей ОСОБА_3 вже певний час проживає окремо за кордоном, де організувала своє життя з іншою особою, а дітей залишила на його повному утриманні та вихованні, щоб вони проживали у подальшому із ним.

Востаннє коли ОСОБА_3 їхала за кордон, повідомила, що повертатись більше не планує та що він самостійно відповідає за їх спільних дітей та її доньку від першого шлюбу.

Таким чином, вже тривалий час заявник самостійно виховує та утримує двох доньок від спільного шлюбу із ОСОБА_3 , а також її доньку від першого шлюбу.

Вказував на те, що в Україні на даний час внаслідок збройної агресії Росії виникла реальна небезпека для доньок. У подальшому така ситуація може загостритися та погіршитися, у результаті чого може виникнути необхідність у зміні їх місця проживання та перебування.

З огляду на наведене просить встановити юридичний факт, що він ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 10.05.2022 року провадження у справі було відкрито за правилами окремого провадження.

23.06.2022 року заявником було подано заяву в новій редакції, в якій змінив вимоги заяви та просив встановити юридичний факт, що він ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Пояснив, що дружина ОСОБА_3 залишила їх близько трьох років тому, виїхавши за кордон на заробітки. Востаннє ОСОБА_3 приїздила шість місяців тому. Виховання та утриманням дітей він займається самостійно. Просив суд заяву задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав. Пояснив суду, що мати дітей залишила їх на вихованні заявника. Просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась. Подала до суду письмову заяву, в якій повідомила, що на даний час перебуває за межами України, але активно приймає участь у вихованні та утриманні дітей, як морально, так і фінансово. Не вважає за необхідне передавати дітей під опіку батьку.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей ЧМР у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 показали суду, що мешкають по сусідству з заявником. ОСОБА_1 доглядає за трьома дітьми самостійно. Мати дітей разом із ними не проживає.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 19.07.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.03.2020 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 9-10).

Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Також судом встановлено, що у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ще одна донька від першого шлюбу ОСОБА_7 (а.с.8). Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_12 .

Даючи оцінку наведеним у заяві аргументам, суд виходить із того, що правовідносини, які склались між заявником та дітьми, детально врегульовані Сімейним кодексом України та спеціальними законодавчими актами.

Так, за змістом положень статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд зауважує, що окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено, з якою метою заявнику необхідно встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до положень частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Звернувшись до суду з заявою, заінтересована особа ОСОБА_3 заперечувала проти встановлення факту самостійного виховання дітей батьком, оскільки активно приймає участь у їх житті.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви заінтересованої особи встановлено, що існує спір про право з приводу участь у вихованні дітей, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дітей - підлягає залишенню без розгляду. Керуючись ст.ст. 257 ч.1 п.3, 294, 315,318, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 06.07.2022 року.

Суддя Одовічен Я.В.