Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/379/22
Провадження № 2/475/216/22
У Х В А Л А

05.07.2022смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В., розглянувши заяву Фермерського господарства 'Селянське (фермерське) господарство «СПУТНІК' в особі голови Капіноса Василя Івановича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Селянське (фермерське) господарство «СПУТНІК» в особі голови Капіноса Василя Івановича до ОСОБА_1 , Селянського (фермерське) господарства «ОТАВА», треті особи Зеленоярська сільська рада, Вознесенського району, Миколаївської області, Головне управління держгеокадастру у Миколаївській області , Державний реєстратор Кумарівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області Васалатій Тетяна Миколаївна, Державний реєстратор Мостівської сільської ради Вознесенського району, Миколаївської області Тарасенко Аліна Євгеніївна про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановив:

04 липня 2022 року СФГ «Спутнік» в особі голови Капіноса В.І. звернулося до Доманівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 , Селянського (фермерське) господарства «ОТАВА», треті особи Зеленоярська сільська рада, Вознесенського району, Миколаївської області, Головне управління держгеокадастру у Миколаївській області , Державний реєстратор Кумарівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області Васалатій Тетяна Миколаївна, Державний реєстратор Мостівської сільської ради Вознесенського району, Миколаївської області Тарасенко Аліна Євгеніївна про витребування у ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0342 та скасувати державну реєстрацію оренди земельної ділянки.

Одночасно разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку площею 50 га з кадастровим номером :10:000:0342, яка розташована на території Зеленоярської сільської ради, Доманівського району , Миколаївської області, заборонивши її власнику ОСОБА_1 до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії по відчудженню вказаної земельної ділянки та проводити на ній будь-які господарські роботи.

- заборонити СФГ «ОТАВА» в особі голови СФГ Дерка Василя Олексійовича до вирішення по суті проводити будь-які господарські роботи на вказаній земельній ділянці.

Заява обґрунтована тим, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову значно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (даліПостанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в разі одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову (правовий висновок викладений у постанові ВС від 14.06.2021 року, справа № 308/8567/20)

Позов забезпечується, зокрема,накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2, 4 ч. 1ст. 150 ЦПК України).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 2, 3ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є земельна ділянка площею 50,0000 га, з кадастровим номером :10:000:0342, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Згідно ст. 182 ЦК України, ч.4 ст.3,ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вбачається, що у разі реєстрації речового права на майно з ним можуть вчинятись будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення.

Тому, враховуючи наявність між сторонами спору та характер вказаного спору, позивачем доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог), забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки є співмірним з заявленими позовними вимогами, необхідність застосування останнього випливає з фактичних обставин справи.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника земельних ділянок, а обмежує лише можливість розпорядитися ними. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Разом з тим, необхідно звернути увагу на таке, що позбутися нерухомого майна фізично фактично не можливо, зникнути воно також не може. При цьому фізично опис нерухомого майна провести не можна, ним можна лише заборонити користуватися (опечатати приміщення чи загородити земельну ділянку). Водночас, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. А отже, застосовувати щодо нерухомого майна такий спосіб забезпечення позову, як арешт (у класичному розумінні, що передбачає обмеження права користування) видається неправильним.

Статтею 41Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною сьомою ст. 319 Цивільного кодексуУкраїни встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб у випадках і в порядку, встановлених законом.

У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде реалізована спірна земельна ділянка, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених прав

Отже, при застосуванні такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно необхідно конкретизувати його дію, тобто вказувати саме про заборону на відчуження, що повинно виключити можливість обмеження права користування нерухомим майном у повному обсязі.

Окрім того, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачам проводити на спірній земельній ділянці будь-які господарські роботи.

При цьому предметом спору у даній цивільній справі є витребування на користь позивача земельної ділянки та припинення відповідного права оренди шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з частиною 1 статті 93ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічне визначення містить стаття 1 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Запропонований позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді заборони здійснювати господарські роботи є таким, що перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, оскільки порушує презумпцію правомірності правочину договору оренди, який є чинним на час вирішення питання про забезпечення позову. Заборона вчинення сільськогосподарської діяльності призведе до порушення прав відповідача, оскільки він фактично позбавляється права користування земельною ділянкою відповідно до діючого на час звернення до суду договору оренди.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Отже, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, суд вважає, що наявні підстави для застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, що, в свою чергу, є достатнім для досягнення мети забезпечення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.149-153,258,261 ЦПК України,

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 50 га з кадастровим номером :10:000:0342, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 227, розташована в межах територі Зеленоярської сільської ради, Доманівського району Миколаївської області (зареєстрований власник ОСОБА_1 ), заборонивши вчиняти будь-які дії направлені на відчуження вказаного нерухомого майна до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

суддя : О. В. Кривенко