Справа № 161/1454/22
Провадження № 2/161/1708/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Луцької міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Луцької міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на час відкриття спадщини, майно.

Після відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в шестимісячний термін, позивач ОСОБА_1 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення-роз`яснення приватного нотаріуса Валянської Тетяни Петрівни №96/01-16 від 26.05.2022р. позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті рідного брата ОСОБА_2 , а тому просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечив проти задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2012 року (а.с. 16).

Як зазначила позивачка, на час відкриття спадщини вона проживала з померлим ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою було зареєстровано його місце проживання.

Тривалий час померлий ОСОБА_2 важко хворів, через похилий вік та сліпоту був «лежачим», даний факт підтверджується пенсійним посвідченням інваліда першої групи по зору, серії НОМЕР_2 , виданим довічно (а.с. 18). Враховуючи це позивака змушена була до смерті і на час смерті постійно проживати з рідним братом за адресою: АДРЕСА_1 , так як його хвороба не дозволяла самостійно рухатися, обслуговувати себе та здійснювати інші необхідні для життя та існування потреби.

Факт постійного проживання позивачки з померлим ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виклавши зазначене у письмових поясненнях, які були подані до суду.

На момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка хоч і проживала постійно із спадкодавицею за адресою: АДРЕСА_1 , проте її місце реєстрації було за адресою: АДРЕСА_2 , тому при зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено, що факт прийняття спадщини, може бути підтверджено відповідними довідками про реєстрацію місця проживання, записами у будинковій книзі.

У зв`язку з відсутністю документальних підтверджень проживання з рідним братом на день смерті, вона не може довести факт проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому нотаріус відмовив їй у заведенні спадкової справи по смерті ОСОБА_2 , що унеможливлює здійснення нотаріусом пошуку спадкового майна.

Встановлення даного юридичного факту для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки надає можливість звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1ст. 1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для підтвердження прийняття спадщини, і оскільки дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, та строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини єдиний спосіб для прийняття спадщини позивачем, тому суд вважає що позов підставний та підлягає до задоволення.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивачка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті, однак оформити її не може у зв`язку з відмовою нотаріуса у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст.1261, 1268 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 23 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська