Номер провадження: 22-ц/813/4596/22
Номер справи місцевого суду: 2-499/10
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.02.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.

розглянувши питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Іллічівське відділення №8126 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Іллічівське відділення №8126 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Іллічівське відділення №8126 заборгованість за кредитним договором в сумі 370 774,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Іллічівське відділення №8126 судовий збір у сумі 1 700 грн., та збір на ІТЗ у сумі 30 грн.

Не погоджуючись з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року, ОСОБА_1 22.09.2021 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху у зв`язку із тим, що не були вказані поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а також у зв`язку із несплатою судового збору у розмірі 2 595,00 гривень у відповідності до Закону України «Про Судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із змінами від 06.12.2016 року.

Для усунення зазначених недоліків представнику ОСОБА_2 був наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків. .

Для усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 був наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

22.12.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої було сплачено судовий збір у розмірі 2 595,00 грн., а також надані пояснення щодо пропуску строку на звернення до суду із апеляційною скаргою. Так, ОСОБА_1 посилається на те, що дійсно в матеріалах справи мається клопотання його представника ОСОБА_3 про надання копії рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року, яке було виконано 22.08.2011 року, однак на той час ОСОБА_1 вже не працював з цим представником. Відкликання довіреності було доведено представнику. Такі посилання апелянта не заслуговують на увагу з огляду на те, що матеріали справи не містять інформації про те, що довіреність видана ОСОБА_3 , як представнику, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. від 25.09.2019 року, зареєстрована у реєстрі за № 8370 була відкликана. Таких доказів не надав суду і ОСОБА_1 до своєї заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 також пояснив, що його представник з яким він працював на початку судових засідань помер, тому від нього він ніяких процесуальних документів не отримував. Суд апеляційної інстанції також відноситься критично до таких пояснень, з огляду на те, що ніяких доказів на підтвердження даного твердження матеріали справи не містять.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення у справі «Делкурт проти Бельгії», від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі «Пелевін проти України», no. 24402/02, від 20 травня 2010 року).

Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року) .

У справі «Устименко проти України» Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці постійно підкреслює, що строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасників, виконують декілька цілей, в числі яких, забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли би бути зменшені, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу (див. п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Принцип правової визначеності в процесуальному праві обмежує можливість перегляду рішення суду, що набрало законної сили, для запобігання зловживання правом особами, які беруть участь у справі (як правило, стороною, що програла), а також встановлює неможливість ініціювання перегляду рішення, що набрало законної сили, органами державної влади, а також особами, чиї права не були порушені судовим розглядом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, бувши обізнаним про розгляд справи в суді, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 136-137), апелянт не був позбавлений можливості своєчасно цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа. Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись рухом справи, своєчасно отримати копію судового рішення.

За таких обставин за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрите апеляційне провадження апеляційним судом. Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Іллічівське відділення №8126 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 2 595 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень згідно платіжного доручення № ПН2339439 від 10 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк