Ухвала

06 липня 2022 року

м. Київ

справа № 336/3532/21

провадження № 61-48вп22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув питання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, Вознесенівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, Вознесенівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства та стягнення аліментів надіслано до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, визначеному статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2022 року мотивована тим, що оскільки станом на дату подання позову та на теперішній час позивач та відповідач постійно проживають на території Республіки Болгарія, тому є підстави, передбачені статтею 29 ЦПК України, для передачі справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

28 червня 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 336/3532/21.

У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Таким чином, за змістом указаної норми підсудність справ за участю громадян України визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта серії НОМЕР_1 та витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (т. 1, а. с. 75-78, 98). Проте проживає позивач за межами України, що підтверджується копією посвідчення про поточну адресу з його автентичним перекладом на українську мову, згідно з яким ОСОБА_1 має заявлену поточну адресу: АДРЕСА_5 (т. 1, а. с. 215, 216).

Отже, факт проживання ОСОБА_1 за межами України підтверджується належними доказами.

Відповідач у справі ОСОБА_2 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_2 та витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи (т. 1, а. с. 80-83, 97). У матеріалах справи містяться копії посвідчень про декларовані дані та їх автентичний переклад на українську мову, згідно з якими ОСОБА_2 декларував доходи з 2013 року по 2019 рік в Республіці Болгарія, м. Варна (т. 2, а. с. 54-59). Також до матеріалів справи долучено копію відповіді сектору Укрбюро Інтерполу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 24 січня 2017 року, де зазначено, що ОСОБА_2 звертався на адресу Робочого апарату Укрбюро Інтерполу з заявою про отримання відомостей про факт його перебування в міжнародному розшуку та залишив адресу для зворотного зв'язку: АДРЕСА_3 (т. 2, а. с. 52).

Крім того, ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» надіслав на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що з 2011 року і по теперішній час він перебуває на території Республіки Болгарія за адресою: АДРЕСА_4 , проте постійним місцем свого проживання вважає зареєстроване місце проживання в Україні. Також ОСОБА_2 вказав, що він не знаходиться на постійному обліку в посольстві України в Республіці Болгарія.

Проте додані до позовної заяви матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_2 за межами України.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для визначення Верховним Судом підсудності цієї справи в порядку, передбаченому статтею 29 ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У даному випадку ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення аліментів та встановлення батьківства за своїм зареєстрованим місцем проживання, що не суперечить положенням частини першої статті 28 ЦПК України.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи № 336/3532/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, Вознесенівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Матеріали справи № 336/3532/21 повернути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов