Ухвала

04 липня 2022 року

м. Київ

справа № 754/4461/21

провадження № 61-5660ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2020 року включно у розмірі 208 697,44 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва 10 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 75 574,03 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року змінено в частині визначення розміру неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів та в частині вирішення питання щодо судових витрат, зменшено розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів з 75 574,03 грн. до 1 657,06 грн. В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2022 року, із застосуванням засобів поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення. За результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2020 року включно у розмірі 208 697,44 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилається на таке: судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Судута не досліджено зібраних у справі доказів(пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

2. Касаційна скарга подана на судові рішення у справі, яка в силу пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України (тут і далі у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) є малозначною, проте Верховний Суд погоджується з доводами заявника, так як у касаційній скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України), а також справа має виняткове значення для заявника(підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2022 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва вищевказану цивільну справу (№ 754/4461/21).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць