Постанова

Іменем України

17 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 559/1489/14-ц

провадження № 61-19166св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Боймиструк С. В., Хилевич С. В., Шимків С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування заяви зазначило, що 05 червня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі № 559/1489/14-ц про задоволення позову ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 4 383,71 дол. США та 126 077,33 грн за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року.

На підставі вказаного судового рішення Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 21 серпня 2014 року були видані відповідні виконавчі листи № 559/1489/14-ц.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року, рішення Дубенського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року (справа № 559/1489/14-ц) було змінено, а саме - зменшено суму пені з 121 518,89 грн до 4 558,00 грн.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 січня 2016 року було внесено виправлення до виконавчих листів № 559/1489/14-ц, виданих 21 серпня 2014 року та зменшено суму пені з 121 518,89 грн до 4 558,00 грн.

Вищевказані виконавчі листи були пред`явлені ПАТ «КБ «НАДРА» до виконання в Дубенський МРВ ДВС ГТУ у Рівненській області (нині - Дубенський МРВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів), та в подальшому були повернуті стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

17 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за реєстровим № 928, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору№ GL48N718070_I_2 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року.

17 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір № GL48N718070_I_2-N про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за реєстровим № 929, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло право вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № GL48N718070_I_2 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року.

Таким чином, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» є правонаступником стягувача.

З урахуванням викладеного ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» просило суд замінити стягувача за виконавчими листами № 559/1489/14-ц, виданими 21 серпня 2014 року на примусове виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2014 рокуу справі № 559/1489/14-ц, з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на даний час виконавчі провадження з виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі № 559/1489/14-ц про стягнення на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебувають, а тому підстав замінювати сторону виконавчого провадження немає.

Не погодившись з такою ухвалою, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» подало апеляційну скаргу.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» задоволено.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення.

Заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача у виконавчих листах з виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2014 року по справі № 559/1489/14-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 4 383,71 дол. США та 126 077,33 грн за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, з ПАТ КБ «НАДРА» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» .

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відмовляючи ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу, а також те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Встановивши, що відповідно до договору відступлення права вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», як новий кредитор, набув прав вимоги до боржників та враховуючи наведені норми права, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

22 листопада 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року,у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

17 січня 2022 року на адресу Верховного Суду від ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому заявник просить суд касаційну скаргу заінтересованої особи відхилити, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

04 січня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що 05 червня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у справі № 559/1489/14-ц задоволено позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 4 383,71 дол. США та 126 077,33 грн заборгованості за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року.

На виконання вказаного рішення суду 21 серпня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області були видані відповідні виконавчі листи № 559/1489/14-ц.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року рішення Дубенського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року у справі № 559/1489/14-ц було змінено, а саме - зменшено суму пені з 121 518,89 грн до 4 558,00 грн.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 січня 2016 року було внесено виправлення до виконавчих листів № 559/1489/14-ц, виданих 21 серпня 2014 року, та зменшено суму пені з 121 518,89 грн до 4 558,00 грн.

Вищевказані виконавчі листи ПАТ КБ «НАДРА» пред`явлені до виконання в Дубенський МРВ ДВС ГТУ у Рівненській області (нині - Дубенський МРВ ДВС Західного МУ МЮ (м. Львів) та в подальшому були повернуті стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

17 липня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за реєстровим № 928, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № GL48N718070_І_2 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року.

17 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір № GL48N718070_І_2-N про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за реєстровим № 929, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № GL48N718070_І_2 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 вказаного договору, новий кредитор в день укладення цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право звернення стягнення на предмет іпотеки, предмет застави, які виступають забезпеченням за основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення (іпотеки, застави) в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в ж тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Сторони підтверджують, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому слід зазначити, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із відповідними заявами, зокрема про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20).

Крім того, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Встановлено, що правонаступником кредитора за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» стало у відповідності до договору № GL48N718070_І_2-N про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в день укладення цього договору набуло права вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника.

Таким чином, у справі наявні докази того, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» є правонаступником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року.

Також встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було правонаступником ПАТ КБ «НАДРА» відповідно до договору № GL48N718070_І_1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором № 4/1711/06-011 від 17 листопада 2006 року, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № GL48N718070_І_2 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв`язку, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання ОСОБА_2 щодо її неповідомлення судом першої інстанції про розгляд заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну сторони виконавчого провадження не заслуговують на увагу суду, оскільки ухвала суду першої інстанції не є предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане заінтересованою особою 13 вересня 2021 року.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги її висновків не спростовують, на законність ухваленого судового рішенння не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов