СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/615/21
Провадження №2-др/547/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання І.І.Совєтової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області питання про судові витрати за заявами представників сторін адвокатів Павелка Руслана Сергійовича і Аворник Лариси Вікторівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частку нерухомого майна,

представник позивача ОСОБА_3 адвокат Р.С.Павелко,

законний представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

представника відповідача ОСОБА_4 адвокат Л.В.Аворник,

ВСТАНОВИВ:

Представниками сторін-адвокатами у судових дебатах 09.06.2022 зроблено заяви про надання до суду протягом 5 днів доказів понесення процесуальних витрат та їх розрахунок.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.06.2022 ухвалено призначити судовий розгляд справи на 06.07.2022 о 14 год. 30 хв. для ухвалення додаткового рішення для вирішення питань про судові витрати.

Позивач була присутньою під час проголошення судового рішення 10.06.2022. Отримала його копію і судову повістку.

Відповідач отримала повне рішення суду і судову повістку.

У судове засідання 06.07.2022 сторони та їх представники не з`явилися, про причини неявки у засідання суд не повідомляли.

Неприбуття у судове засідання зазначених осіб, відповідно до ч. 1 ст. 223 і ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду по суті заяв про ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.06.2022, справа № 547/615/21 (а.с. 201-209), позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено частково:

- встановлено факт проживання жінки ОСОБА_1 та чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою, у період із жовтня 2010 року по 16.12.2016, відмовивши у встановленні цього факту починаючи із серпня 2010 року;

- визнано за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частку у:

житловому будинку літ. А-1, житловою площею 44,8 кв.м., загальною площею 66,6 кв.м., сараї-літній кухні літ Б, прибудові літ б, погрібі літ. В, прибудові літ. Б.1, сараї літ. Д, вбиральні літ. Ж, колодязі 1/2 частини № 1, огорожі № 2, 3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 34774608; інвентаризаційна оцінка 1/2 частки 39778,50 грн станом на 28.02.2012; вартість набуття у власність 1/2 частки 20000,00 грн станом на 02.03.2012;

земельній ділянці площею 0,1406 га, кадастровий номер :30:008:0049, за адресою: АДРЕСА_1 ; експертна грошова оцінка 1/2 частки 10419,00 грн станом на 15.02.2012; нормативно-грошова оцінка 1/2 частки 10822,23 грн станом на 24.01.2012; вартість набуття у власність 1/2 частки 8000,00 грн станом на 02.03.2012.

- у визнанні за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку нежитлової будівлі складу № А-1, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1031,5 кв.м., на земельній ділянці площею 0,3990 га, кадастровий номер :01:001:0439; інвентаризаційна оцінка 1/2 частки 10847,50 грн станом на 22.10.2013; вартість набуття у власність 1/2 частки 12500,00 грн станом на 29.10.2013 відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ЩОДО СУДОВОГО ЗБОРУ

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз`яснено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

У цій справі позивач у позовній заяві виклав вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява подана у порядку позовного, а не окремого провадження, а тому судовий збір має сплачуватись як за вимогу немайнового характеру в позовному провадженні.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну таку вимогу.

Відтак позовна вимога немайнового характеру про встановлення факту сумісного проживання має бути оплачена у розмірі 908,00 грн (2270,00 * 0,4).

Позовна вимога майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку, земельної ділянки і складу (а.с. 56) має бути оплачена судовим збором у сумі 908,00 грн ((20000,00 + 16000,00 + 21695,00) / 2 * 1 % ? 908,00).

Натомість позивачем сплачено 908,00 грн судового збору із позовної заяви майнового характеру і 454,00 грн судового збору із позовної заяви немайнового характеру, а разом 1362,00 грн (а.с. 5).

Позивач недоплатила 454,00 грн судового збору із позовної вимоги немайнового характеру (908,00 454,00).

Суд задоволив цю позовну заяву немайнового характеру. Відтак за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем 454,00 грн судового збору, а також слід стягнути з відповідача недоплачений позивачем судовий збір 454,00 грн в дохід держави.

Суд задоволив позовну вимогу майнового характеру щодо житлового будинку і земельної ділянки; відмовив у вимозі щодо приміщення складу.

Відтак за правилом ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 566,57 грн судового збору пропорційно до розміру задоволеної судом позовної заяви майнового характеру (908,00 * (((20000,00 + 16000,00) / 2) / (20000,00 + 16000,00 + 21695,00) / 2)).

Усього з відповідача на користь позивача слід стягнути 1020,57 грн судових витрат зі сплати судового збору (454,00 + 566,57).

ЩОДО ВИТРАТ НА ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ

У позовній заяві адвокат Р.С.Павелко вказував на очікувані витрати позивача на надання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн (а.с. 3, 56).

Однак у визначений судом 5-денний строк судові не надано доказів понесення цих витрат. Так само й не надано розрахунку правової допомоги, її переліку та видів, витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт (надання послуг) тощо.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відтак суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн у зв`язку із недоведеністю.

Законний представник відповідача у визначений судом 5-денний строк надала до суду договір про надання правової допомоги б/н від 25.10.2021, що укладений між законним представником ОСОБА_7 та адвокатом Л.В.Аворник, акт виконаних робіт від 10.06.2022, квитанцію від 10.06.2022 про прийняття адвокатом 4000,00 грн (а.с. 102, 218-221). У відзиві вказувалося на очікувані витрати на адвоката у сумі 10000,00 грн (а.с. 79).

Суд зазначає, що понесені відповідачем 4000,00 грн витрат на правничу допомогу відповідають вимогам ч. 4 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обумовлені складністю справи, часом участі у судових засіданнях, вимогам розумності, обґрунтованості та фактичного понесення.

Згідно із ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Проте слід зазначити, що відповідачем та/або її законним представником та/або представником не дотримано вимоги ч. 9 ст. 83 ЦПК України і не надано судові доказів направлення позивачеві копій згаданих доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Відтак суд не бере до уваги докази понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн і відмовляє у їх стягненні з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 11-13, 133, 134, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 270, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1020,57 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 454,00 грн судового збору в дохід держави.

Відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу адвокатів Павелко Руслана Сергійовича і Аворник Лариси Вікторівни.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Законний представник відповідача ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене, підписане і проголошене суддею 06.07.2022.

Суддя В.Ф.Харченко