Справа № 754/2287/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюшина Артема Андрійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово - правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ТОВ «Фінансова-правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із поданням позовної заяви, подана заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68558540, відкритому 09.02.2022 року за виконавчим написом нотаріуса № 653 від 13.01.2022 року, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово - правова група Лекс» заборгованість у розмірі 12787,24 грн.

Подану заяву обґрунтовано тим, що при з`ясуванні обсягу позовних вимог ОСОБА_2 та оцінці способу і обсягу забезпечення позову про яке просить остання, у суду є всі підстави для висновку, що вид та об`єм забезпечення позову у вигляді зупиненні стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ситуації коли стягнення за виконавчим написом вже здійснено, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак порушить його права на судовий захист.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, спір у сторін виник у зв`язку із тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Золотих О.О. вчинив виконавчий напис № 653 від 13.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова-правова група Лекс» заборгованість у розмірі 12787,24 грн., який позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказує, що на підставі виконавчого напису приватним виконавцем Шарковим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68558540 від 09.02.2022 року.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

На підтвердження фактичних обставин доказів, якими обґрунтовується заява про вжиття заходів забезпечення позову заявником разом з вказаною заявою не додано. Доводи на обґрунтування заяви суд приймає критично, оскільки обґрунтування стосується ОСОБА_2 , особа, яке не є стороною у вказаній справі.

Частина перша статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, слід прийти до висновку, що видача приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не є діями спрямованими на реальне примусове стягнення або про вжиття заходів примусового виконання, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, стороною заявника не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюшина Артема Андрійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово - правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.О. Сенюта