П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Олеся Василівна, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Тхір О.А., в справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У листопаді 2018 року Перечинська районна кредитна спілка «Туря» звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 04 вересня 2007 між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3 , був укладений договір кредиту-поруки № 339/1, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 25 000 грн зі сплатою 45% річних за користування кредитом, терміном на 24 місяці, до 03 вересня 2009 року.

Видатковим касовим ордером № 1618 стверджується повне виконання обов`язку кредитодавця за договором щодо видачі кредиту, а також отримання позичальником суми 25 000 грн, що підтверджується підписом останнього. Позичальник ознайомлений з умовами договору кредиту поруки № 339/1 від 04.09.2007, а саме, п.2.4., 8.1., ознайомлений і згоден із Умовами надання кредиту, в яких, зокрема, строк позовної давності встановлений тривалістю в десять років, указані Умови підтверджені підписами відповідача на кожному аркуші вищевказаного договору кредиту-поруки, відповідач отримав примірник вказаного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі 16 390,24 грн, з яких: 12 576,07 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3 814,17 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» заборгованість за договором кредиту-поруки № 339/1 від 04.09.2007 в розмірі 16 390,24 грн, з яких: 12 576,07 грн заборгованість по тілу кредиту, 3 814,17 грн заборгованість за процентами за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1 762 грн судового збору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2020 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2019.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук О.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_1 договір кредиту-поруки №339/1 від 04.09.2007 не підписував, грошові кошти у сумі 25 000 грн не отримував, у зв`язку з чим ним подано до ГУ Національної поліції в Закарпатській області заяву про вчинення шахрайських дій. Також зазначає, що позивачем не доведено належними доказами про наявність у відповідача заборгованості в розмірі вказаному в розрахунку. Умови договору є несправедливими, зокрема існує істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у розмірі 45%.

Крім того, позивачем, після закінчення строку дії кредитного договору безпідставно нараховано відсотки. Крім того вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, так як останній платіж ОСОБА_1 здійснено 09.09.2008, а до суду позивач звернувся тільки 21.11.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» вказує на безпідставність апеляційної скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог законодавства. Як на підстави стягнення заборгованості з відповідача, посилається на обставини, які зазначені в позові.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 вересня 2007 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3 був укладений договір кредиту-поруки № 339/1, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 25 000 грн зі сплатою 45% річних за користування кредитом, терміном на 24 місяці, до 03 вересня 2009 року.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 кредит надається терміном на 24 місяці з 04.09.2007 по 03.09.2009, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних.

Видатковим касовим ордером від 04.09.2007 підтверджується, що ОСОБА_1 отримав вказані кошти.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості він допустив перед спілкою заборгованість у загальному розмірі 16 390,24 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 12 576,07 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3 814,17 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 8.1. договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності.

З урахуванням того, що сторони збільшили строк позовної давності та того, що позов КС «Тур`я» подано 26.11.2018 у межах строку збільшеної позовної давності, а тому посилання відповідача на пропуск строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Відповідач ухиляться від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (карточці платежів по гривневому кредиту).

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Умовами спірного кредитного договору встановлено щомісячну сплату процентів за кредитом у розмірі 45 % річних до 03.09.2009.

В даному випадку, згідно із зменшеними позовними вимогами, заборгованість, в тому числі і по відсоткам (відсоткова ставка обчислена у розмірі 45% річних) у розмірі нарахована позивачем за 24 місяці, тобто до 09.08.2009 року закінчення строку кредитування.

Такі висновки відповідають висновкам, які наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа N 14-10цс18), від 04.07.2018 (справа N 14-154цс18), від 31.10.2018 (справа N 202/4494/16-ц) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі №298/131/17.

Правильність нарахування заборгованості неповернутої суми кредиту в розмірі 16 390,24 грн жодними доказами не спростовано, а тому заборгованість у вказаному розмірі є доведеною.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують правильний висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту-поруки №339/1 від 04.09.2007, яка нарахована до строку дії кредитування та правильно задовольнив зменшені позовні вимоги позивача.

А тому, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Олеся Василівна залишити без задоволення.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 04 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: