Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2795/21

Номер провадження: 2/511/159/22

30 червня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання - Захарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, мотивована тим, що відповідач є її сусідом та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Кожен рік на межі земельних ділянок ОСОБА_2 висаджує топінамбур, який затемнює земельну ділянку позивача. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року ОСОБА_2 було зобов`язано періодично під час вегетації підрізати надземну частину топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_1 . Відповідач зазначене рішення суду не виконує. З акту комісії Кучурганської сільської ради від 07.07.2017 року вбачається, що висота топінамбуру, що росте на спільній межі та перейшов від відповідача на город позивача, засмічує та затіняє його, має 2 метри. На припис прибрати межу відповідач не зреагував. З акту земельної комісії Кучурганської сільської ради від 13.08.2018 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на території відповідача росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. Припис сільської ради прибрати межу ОСОБА_2 проігноровано. З акту комісії Кучурганської сільської ради від 03.09.2019 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. З акту, складеного головою Лиманської селищної ради Баклановим В.В. від 09.09.2021 року вбачається, що між металевою огорожею та металевою сіткою на території ОСОБА_4 росте топінамбур, висотою 3-3,5 метрів, який переріс на город ОСОБА_1 та засмічує і затіняє його. Головою Лиманської селищної ради надано ОСОБА_5 припис про необхідність терміново прибрати межу між огородами від зарослі бур`янів та топінамбуру. В результату неправомірних дій ОСОБА_6 у позивачки погіршився стан здоров`я, вона вимушена була проходити курс лікування. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 заподіяв позивачці ОСОБА_1 моральну шкоду, яка виразилась в тому, що в результаті невиконання рішення апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року, стан позивачки погіршився, вона вимушена була постійно звертатись за медичною допомогою, часто прокидатись вночі, в неї почались постійні головні болі, порушений первинний спосіб життя та спілкування з рідними та друзями, а також погіршились стосунки в сім`ї. У зв`язку з викладеним, враховуючи інтенсивність, глибину страждань та їх тривалість, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та звільнено ОСОБА_1 за її клопотанням від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем позивачки.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.05.2022 року за клопотанням ОСОБА_1 до участі у справі залучено її чоловіка ОСОБА_3 в якості третьої особи на стороні позивача.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування у відповідача ОСОБА_2 доказів по справі - документів на будівництво та установку парканів вздовж їхньої спільної межі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Теренчук Є.М. в судове засідання не з`явилися,належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Надали суду заяву, у зв`язку з тим, що вони заперечують проти позовних вимог, просять судові засідання по даній справі проводити за їх відсутності.

Також відповідач подав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що з фактами та вимогами які викладені у позовній заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як відповідач категорично не згодний. Так, топінамбур (згідно витягу з вікіпедії) є багаторічною рослиною роду соняшникових, відповідно він не саджає дану рослину кожен рік як вказано у позові, а він росте сам по собі. У позові вказано що згідно ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати використання земельних ділянок відповідно їх цільового призначення. Тобто фактично, його звинувачують, що він, користуванням своєї земельної ділянки завдає незручності позивачу. Але дана рослина топінамбур та інші рослини ростуть на спільній межі його земельної ділянки та ділянки ОСОБА_1 , що підтверджується складеними актами органів місцевого самоврядування та самою позивачкою у позовній заяві, тому даний топінамбур не є його власністю та не росте у нього на ділянці. Тобто, якщо дані рослини заважають то вона має право та можливості знешкодити, або прибрати дані рослини. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 14.02.2022 року , топінамбур який росте на спільній межі зрізаний сухий у купах знаходиться на землі. Тобто топінамбур був зрізаний ще у період вегетації тому твердження ОСОБА_1 , що топінамбур не зрізаний, не відповідає дійсності. Акти які надані до позову ОСОБА_1 про нібито не зрізаний топінамбур взагалі датовані 2017, 2018, 2019 роками. Позивачем до позовної заяви надано медичні документи які підтверджують її хвороби, які виникли у неї нібито від протиправних дій ОСОБА_2 . Але незрозуміло яким чином гінекологічні захворювання, цукровий діабет, могли виникнути у результаті душевних страждань. Медичних документів які б підтверджували що у позивача є будь-які нервові, психологічні, стресові захворювання, відсутні. До того ж доказів того, що вищевказані хвороби є причиним зв`язком між протиправною поведінкою відповідача та моральною шкодою яку нібито отримала позивач, відсутні. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою Протиправність дій або бездіяльності особи повинна бути встановлена на законних підставах згідно чинного законодавства України. Але стосовно ОСОБА_2 не застосовувалися міри адміністративного або кримінального покарання за дії або бездіяльність стосовно позивача. на яку у своєму позові вказує позивачка та за яку він повинен відшкодовувати їй моральну шкоду, тобто його вина у даних діях, не встановлена. У зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь моральної шкоди у сумі 50000 гривень, відмовити у повному обсязі.

14.03.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло пояснення від ОСОБА_1 на відзив відповідача ОСОБА_2 . В якому зазначено, що у її позивній заяві вона не вказувала, що ОСОБА_2 щороку висаджує на своєму городі топінамбур, він росте самостійно, ця рослина є багаторічною. На те, що з боку відповідача проводиться обприскування її присадибної ділянки, вона представила суду докази із записом на відеодиску. Також нею було надано Акти за 2017-2021 року в тому, що ОСОБА_2 не виконував дані йому приписи, а також проігнорував рішення апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року, чим підтверджується Актом виконавчої служби від 09.09.2013 року. З доданих нею суду Актів та світлини видно, що відповідач порушує ст. 103 ЗК України. В актах доданих нею до суду зазначено, що на їхній спільній межі з боку відповідача ростуть топінамбур та бур`яни, які засмічують їх город. У своєму відзиві ОСОБА_2 показує, що його протиправні дії не несуть їй моральної шкоди. Вона з його висновками не погоджується. А саме: всі ці роки вона страждає від його протиправних дій, внаслідок чого він знищує її працю на її присадибній ділянці, а також вона не може використати присадибну ділянку за цільовим призначенням.

04.04.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло заперечення відповідача ОСОБА_2 на пояснення ОСОБА_1 , в якому відповідач з фактами та вимогами які викладені у поясненні ОСОБА_1 категорично не згодний. По-перше, він ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_1 або будь-кого не вчиняв. По-друге, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Між ним та позивачем ОСОБА_1 більше 15 років існують неприязні стосунки на протязі яких позивачка постійно скаржиться на ОСОБА_2 , у різні органи місцевої влади, прокуратуру, суди, поліцію, МНС, різні державні інспекції по будь-яким поводам, але рішення постійно виносяться не в її користь, так як практично всі викладені нею факти у даних заявах та позовах до суду не знаходять свого підтвердження.

16.05.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 надати суду документи на будівництво та встановлення парканів, вдовж їхньої спільної межи.

16.05.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло заперечення відповідача ОСОБА_2 на клопотання ОСОБА_1 про витребування документів. В якому відповідач зазначив, що дані документи на будівництво та встановлення паркану вдовж спільної межі, взагалі не мають відношення до фактів викладених у позовній заяві ОСОБА_1 , про відшкодування моральної шкоди за вирощування та не підрізання топінамбура, а тому не можуть бути використанні як докази по даному позову. Тому з наданим до суду клопотанням ОСОБА_1 про витребування у нього документів (тобто доказів), він як відповідач категорично не згодний та надає дане заперечення на витребування даних документів. Таким чином, всі викладені у поясненні ОСОБА_1 факти вважає неналежними доказами.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зі своїм чоловіком - третьою особою ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 є сусідом позивача та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року у справі №2-856 рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.02.2012 року в частині відмови у позові про усунення порушень права власності та добросусідства в частині демонтажу фільтруючого колодязю та його переносу, зобов`язання видалити топінамбур скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та про усунення порушень правил добросусідства, про стягнення моральної шкоди задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_2 перенести стіну фільтруючого колодязя на відстань 1 метр від паркану; періодично під час вегетації підрізати надземну частину топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_1 . В решті позовних вимог, зокрема, про демонтування цегляного паркану, зобов`язання видалити топінамбур, стягнути моральну шкоду - відмовлено. Також, апеляційним судом відносно топінамбура встановлено, що вказана рослина являється не однолітньою, кожен рік відповідач сажає новий топінамбур попід межею, тому колегія вважає за можливе зобов`язати відповідача періодично під час вегетації, підрізати надземну частину топінамбура для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_1 . Як вбачається з представлених фотографій, топінамбур у відповідача виростає дуже високим і затіняє частину земельної ділянки позивачки. Відносно позову про демонтування цегляного паркану, колегія вважає, що паркан побудований у відповідності з будівельними нормами.

09.09.2013 року Актом державного виконавця Горбатюк К.І. відділу ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області при примусовому виконанні виконавчого документа №2-856, виданого 18.04.2012 року на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року з виїздом за адресою: АДРЕСА_1 , за участю понятих, виявлено що топінамбур підрізаний невчасно, було затемнення земельної ділянки, рішення суду не виконано.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з заявами про виїзд комісії та огляд її земельної ділянки. Вказані численні заяви позивача містяться в матеріалах справи.

З акту комісії Кучурганської сільської ради від 07.07.2017 року вбачається, що висота топінамбуру, що росте на спільній межі та перейшов від відповідача на город позивача, засмічує та затіняє його, має 2 метри. На припис прибрати межу відповідач не зреагував.

З акту земельної комісії Кучурганської сільської ради від 13.08.2018 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на території відповідача росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. Припис сільської ради прибрати межу ОСОБА_2 проігноровано.

З акту комісії Кучурганської сільської ради від 03.09.2019 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. З акту, складеного головою Лиманської селищної ради Баклановим В.В. від 09.09.2021 року вбачається, що між металевою огорожею та металевою сіткою на території ОСОБА_4 росте топінамбур, висотою 3-3,5 метрів, який переріс на город ОСОБА_1 та засмічує і затіняє його. Головою Лиманської селищної ради надано ОСОБА_5 припис про необхідність терміново прибрати межу між огородами від зарослі бур`янів та топінамбуру.

Суд не приймає до уваги акти обстеження земельної ділянки позивача, складені депутатом Лиманської селищної ради Сергеєвою С.Ю. 17.05.2022р. та 19.05.2022р, оскільки за повідомленням Лиманського селищного голови В. Бакланова до повноважень депутата Сергеєвої С.Ю. не входить вирішення будь-яких земельних питань та жодних доручень на такі обстеження Лиманською селищною радою їй не надавалось. Крім того, з вказаних актів вбачається, що на момент обстеження топінамбур має заввишки 0,50 м, а затіняє земельну ділянку позивача паркан.

Станом на 08.06.2022 року згідно відповіді Лиманського селищного голови В. Бакланова відповідачу ОСОБА_2 виїздом робочої комісії за адресою: АДРЕСА_1 , після обстеження вказаної ділянки (межа між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) встановлено, що топінамбур та бур`ян на межі знищено.

Відповідачем надано суду Акт державного виконавця Вдовиченко І.С. від 03.07.2012 року про виконання рішення Апеляційного суду Одеської області в повному обсязі станом на липень 2012 року.

Але відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вказаного рішення суду в частині періодичного під час вегетації підрізання надземної частину топінамбура для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_1 , оскільки дія вказаного рішення не вичерпується одноразовим виконанням, а має тривалий характер у часі, направлений на припинення порушення з боку ОСОБА_2 правил добросусідства, передбачених ст.103 ЗК України.

Також, на підтвердження погіршення стану здоров`я позивача ОСОБА_1 внаслідок невиконання рішення апеляційного суду відповідачем Олійник позивач надала суду медичні документи, відповідно до яких їй встановлені діагнози.

Суд не може вважати вказану медичну документацію належним доказом та погоджується в даному випадку з думкою відповідача, що позивач не довела причинного зв`язку між виявленими захворюваннями та протиправною поведінкою відповідача, яка виразилася в невиконанні ним рішення суду.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача з наданими документами щодо неправомірності влаштування відповідачем парканів між їхніми суміжними земельними ділянками, оскільки законність влаштування цегляного паркану встановив Апеляційний суд Одеської області в своєму рішенні від 18.04.2012 року, а незаконність встановленого шиферного паркану не є предметом даного спору.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На даний час відповідачем надано суду докази щодо виконання ним рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 рокущодо підрізки топінамбуру на час розгляду вказаної справи судом, але не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вказаного рішення у минулі роки. Навпаки, такі докази надані суду позивачем.

Отже, оскільки невиконання відповідачем вищевказаного рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 рокутривало у 2012, 2017-2019, 2021 роках, то у вказаний період позивач зазнав душевних страждань, їй завдано моральної шкоди внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, вона тривалий час не могла використовувати частину належної їй земельної ділянки за призначенням, докладала додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача та ступінь вини відповідача, який не надав суду доказів намагання виконати рішення суду, але неможливості цього зробити з поважних причин, а також вимоги розумності та справедливості, періоду, за який рішення суду не виконувалось відповідачем, та приходить до висновку про присудження з відповідача на користь позивача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому слід зазначити, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого нею розміру моральної шкоди 50 000 грн., яка є не відповідною характеру та ступеню страждань позивача.

Оскільки позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 31.01.2022 року звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн. у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, а позов задоволено судом на 10 % від заявленої суми вимог, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 90 грн. 80 коп. (10% від 908 грн.) .

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.05.1998 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 12.09.1996 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.05.1998 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на користь держави судовий збір в розмірі 90,80 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 12.09.1996 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.05.1998 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 14.02.2005 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області.

Повний текст рішення складено 05.07.2022 року

Суддя І. В. Бобровська