Справа № 161/5745/21
Провадження № 2/161/344/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження сина відповідачка перестала приділяти увагу сім`ї та їхні стосунки погіршилися.

28.01.2021 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заяву до позивача про розірвання шлюбу. На даний момент рішення про розірвання шлюбу не прийняте. Головною причиною припинення сімейних відносин є психічне захворювання, яке ставить під загрозу здоров`я дитини. Просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року здійснено перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 27.05.2021 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Терлецького О.М. про витребування доказів, стосовно перебування ОСОБА_2 на обліку чи лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька Волинської обласної ради»

31.05.2021 року на адресу суду представником відповідачки адвокатом Лавренчуком О.В. подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволені даного позову.

23.06.2021 року на виконання ухвали суду від 27.05.2021 року на адресу суду надійшла копія медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 .

Службою у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради подано висновок органу опіки та піклування № 216 від 10.08.2021 року, у якому вказано, що служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачка та її представник адвокат Лавренчук О.В. в судове засідання вчергове не з`явилася.

Представник третьої особи, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутністі не заперечує проти позову, просить його задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після народження дитини відповідачка перестала приділяти увагу сім`ї, не бажала виконувати свої батьківські обов`язки, у 2015 році було встановлено, що ОСОБА_2 захворіла, тобто тоді вперше було зафіксовано порушення психічного стану і сім`я змушена була звернутися за допомогою до ВОПЛ №1 м. Луцька. Після проведеного лікування стан хворої стабілізувався, однак в літку 2019 року стан здоровя значно погіршився (а.с. 52-58).

З травня 2021 року спільна дитина проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка часто себе почуває погано, має часті напади психічних розладів, а тому в цілях безпеки дитини позивачем було прийнято рішення про звернення до суду з заявою про визначення місця проживання дитини. Однак слід зазначити, що коли стан здоров`я хворої ОСОБА_2 стабілізується, то вона приймає участь у догляді та вихованні дитини, тобто безперешкодно з боку чоловіка зустрічається та гуляє з дитиною, бере до дому за місцем свого проживання, на ночівлю повертає батькові, так як напади хвороби загострюються саме в нічний час.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради за № 216 від 10.08.2021 року за адресою якою проживає батько дитини, сину створені належні умови для проживання, відпочинку та розвитку. ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем, має дохід на утримання дитини, а тому суд дійшов висновку, що дитину слід залишити проживати з батьком, відповідно позов підлягає задоволенню (а.с 63).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьками та дитини.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України, передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 8, 11, 15 того ж Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Наявні у справі докази дозволяють встановити, що батько малолітньої дитини ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працездатний та має джерела існування, він створив всі умови для проживання, виховання та розвитку сина.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Луцької міської ради Волинської області від 30.08.2021 року, орган опіки та піклування вважає на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання малолітнього сина, враховуючи його інтереси, не заперечує щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , разом з батьком ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.06.2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська