Справа № 565/995/21
Провадження № 2/565/79/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Полюхович О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу №565/995/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення річних відсотків та інфляційних втрат,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ТОВ «Кредитні ініціативи», у якій з урахуванням уточнень просить стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду від 30.11.2016 року за період з 09.07.2018 року до 24.12.2020 року у сумі 37 382,92 грн, з яких 9 527,29 грн заборгованість по сплаті 3 % річних та 27 855,63 грн заборгованість по сплаті інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 6 про надання останньому кредиту у сумі 37 410,00 доларів США.

17.12.2012 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 6 від 24.10.2006 року, укладеного з ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2016 року у справі № 565/14/16-ц на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_2 стягнута заборгованість за кредитним договором № 6 від 24.10.2006 року в сумі 501 538,00 грн.

У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2016 року, за період з 09.07.2018 року до 24.12.2020 року виникла заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем, розрахована на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, а саме 9 527,29 грн заборгованість по сплаті 3 % річних та 27 855,63 грн заборгованість по сплаті інфляційних втрат.

У письмових поясненнях відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» повністю. У поясненнях визнав обставину укладання кредитного договору № 6 від 24.10.2006 року із Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком щодо надання йому кредиту у сумі 37 410 доларів США. Також визнав те, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2016 року з нього стягнуті кошти на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у сумі 501 538,03 грн як заборгованість за кредитним договором № 6 від 24.10.2006 року.

Вказує, що кредитні зобов`язання на підставі кредитного договору № 6 від 24.10.2006 року виникли у іноземній валюті, кредит він отримував в іноземній валюті, вид валюти сторони у договорі не змінювали. З рішення суду зобов`язальні відносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено у ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність, не змінюючи зміст самих зобов`язань та зміст договору, яким такі зобов`язання визначені. Відповідач отримав кредит у іноземній валюті, то втрати від знецінення національної валюти не мали місце взагалі, оскільки погашення кредиту здійснювалось в іноземній валюті, відповідно до графіку. Отже, суть кредитного зобов`язання та дійсна природа кредитних відносин між позивачем та відповідачем, яка виникла на підставі кредитного договору № 6 від 24.10.2006 року, що не змінена сторонами, регулює відносини з погашення кредиту, отриманого в іноземній валюті. Позивач розрахував суму 3 відсотків річних у національній валюті, проте правовідносини між сторонами виникли саме щодо виконання зобов`язань у іноземній валюті. Таким чином, нарахування 3 відсотків річних у національній валюті є безпідставним.

Також заявив про застосування позовної давності до пред`явлених вимог, у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги в уточненій редакції підтримав повністю та просив їх задовольнити. У поясненнях послався на обставини, якими обґрунтовував позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила відмовити у позові у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог. Надала пояснення, аналогічні за змістом до обставин, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місцн розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступні обставини.

24.10.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та позивачем ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит № 6. За умовами п. 2.1 вказаного договору, банк надає ОСОБА_2 кредит у сумі 37 410 доларів США. Така обставина підтверджується копією дослідженого у судовому засіданні вказаного вище договору.

За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Видача кредиту 01.11.2006 року у сумі 37 410 доларів США відповідачу підтверджується копією заяви на видачу готівки № 1 від 01.11.2006 року. З аналізу копії графіку погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору № 6 від 24.10.2006 року випливає, що відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати 157 доларів США та в останній місяць строку кредитування сплатити 201 долар США.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору відступлення, в тому числі і за договором про іпотечний кредит № 6 від 24.10.2006 року. Вказана обставина, встановлена рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2016 року у справі № 565/14/16-ц, яка в силу вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Викладене дає підстави суду для висновку про те, що 17.12.2012 року між позивачем та відповідачем виникли взаємні права та обов`язки, визначені договором про іпотечний кредит № 6 від 24.10.2006 року.

У подальшому, 30.11.2016 року рішенням Апеляційного суду Рівненської області у справі № 565/14/16-ц з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнута заборгованість у сумі 501 538,03 грн, з яких 433 684, 40 грн заборгованості за кредитом та 67 853,63 грн заборгованості за відсотками.

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» у позовній заяві стверджує, про виникнення у відповідача ОСОБА_2 нового грошового зобов`язання на підставі вказаного рішення суду, а тому у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем такого зобов`язання просить стягнути борг нарахований на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно із ч.ч. 1-2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі судового рішення від 30.11.2016 року, яке набрало законної сили того ж дня, про стягнення грошових коштів.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто, відповідно до положень статті 11 ЦК України, рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі, як установлено, наприклад, ч. 4 ст. 36, ст.ст. 43, 46, частиною третьою статті 334, ч. 1 ст. 401, ч. 3 ст. 653 ЦК України. У таких випадках рішення суду дійсно породжує нові зобов`язання, які до його ухвалення не існували.

Отже, у випадку існування між сторонами договірних відносин до ухвалення судового рішення, таке рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує іншого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Рішення суду за загальним правилом не може породжувати зобов`язання грошового характеру, тому що зобов`язання боржника завжди передує судовому рішенню. Судове рішення у цьому разі не виступає юридичним фактом, що породжує зобов`язання, а слугує підтвердженню факту певного правопорушення та визначає суму коштів, що становить зміст цього зобов`язання.

Наведений висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі № 589/2800/15-ц, від 14.09.2021 року у справі № 902/1023/19 щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких:

- за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду;

- за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Таким чином, відносини, які існують між позивачем та відповідачем по суті виникли саме з приводу виконання умов договору про іпотечний кредит № 6 від 24.10.2006 року, а не з рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2016 року. Проте, позивач не звертався до суду з позовом про врегулювання відносин, які виникли на підставі договору про іпотечний кредит № 6 від 24.10.2006 року, отже у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача у повному обсязі, оскільки у відповідача не виникало нове зобов`язання перед позивачем на підставі рішення суду і порядок виконання рішення суду врегульовується Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд врахував те, що у випадку задоволення позову про стягнення річних відсотків та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, позивач не позбавляється права на стягнення вказаних нарахувань з відповідача за кредитним договором, як то передбачено позицією Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. А тому, задоволення позову ТОВ «Кредитні ініціативи» можуть призвести до подвійної відповідальності відповідача перед кредитором з підстав, визначених ст. 625 ЦК України. В той же час, відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення річних відсотків та інфляційних втрат.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», місцезнаходження вул. Вікентія Хвойки, 21, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення виготовлене 17.02.2022 року.

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан