Справа № 383/38/22
Номер провадження 2/383/102/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу №383/38/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачкою 21 березня 2019 року укладено договір позики, згідно якого він надав відповідачці гроші в сумі 16666,00 гривень та 25 квітня 2019 року між ним та відповідачкою укладено ще один договір позики, згідно якого він надав відповідачці гроші в сумі 1200,00 гривень, про що остання написала власноруч розписки. Вказує, що відповідачка зобов"язань за вказаними договорами позики не виконала та після направлення на її адресу письмових вимог про повернення боргу, кошти не повернула у визначений строк, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення вказаного боргу.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач та представник позивача адвокат Бондаренко І.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду від останнього надала клопотання про слухання справи за відсутності позивача та представника позивача, при цьому надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.61).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно змісту ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядок встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 березня 2019 року був укладений договори позики, за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 16666,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 00 копійок) та від 25.04.2019 року укладений ще один договір позики, за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 копійок), що підтверджується оригіналами розписок, які підписані особисто відповідачкою ОСОБА_2 та зі змісту росписок також встановлено, що відповідачка отримала вказані суми коштів від позивача.Строк повернення позики сторони не визначили (а.с.47-48).

Позивачем направлено на адресу відповідача письмову претензію про повернення суми боргу за двома розписками в строк до 29 грудня 2021 року, але на час розгляду справи борг позивачу не повернуто (а.с.10).

Наявність у позивача оригіналів цих розписок та претензії про повернення боргу свідчить про невиконання умов договору з боку відповідача щодо погашення боргового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Строк (термін) виконання зобов`язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Оскільки відповідачем не виконано умов договорів позики від 21.03.2019 року та 25.04.2019 року та не погашено заборгованості в загальній сумі 17866,00 грн., суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та стягує з відповідача на користь позивача вказану суму боргу.

Відповідно до ч.1 ст.1050, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки розмір процентів річних від простроченої суми у вказаних вище договорах позики не встановлювався, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на підставі ст.625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми боргу, що становить 1607,94 грн., тому суд, , приходить до висновку про необхідність задоволення позову і в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача три відсотки річних від простроченої суми боргу за договором позики від 21.03.2021 та від 25.04.2019 року в загальній сумі 1607,94 грн. за період з 29.12.2021 року по 14.01.2022р..

Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. Дослідивши докази на обґрунтування понесених позивачем судових витрат, суд вважає можливим задовольнити заяву в цій частині виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Бондаренко І.А. підтверджуються ордером серії КР № 101041 від 30.12.2021 року (а.с.13), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КР №16 від 22.08.2013 року та посвідченням адвоката №20 від 22.08.2013 року (а.с.12).

На підтвердження наданих адвокатом позивачу 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бондаренко Іриною Анатоліївною,укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу у даній справі (а.с.54).

Відповідно даного договору розділу 1 п.п.1.1 замовник доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, в т.ч. витребування інформації в усіх державних органах та підготовка запитів, а Замовник зобов`язується сплатити грошову винагороду (гонорар) Адвокату за надання професійної правничої допомоги, а також фактичні витрати пов`язані з виконанням цієї угоди, в розмірі 6500,00 грн.

На виконання умов договорупозивачем надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат до договору про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2021 року (а.с.55), прибутковий касовий ордер №2 від 30.12.2021 року (а.с.56) та квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 30.12.2021 року з якої вбачається факт отримання адвокатом Бондаренко Іриною Анатоліївною від ОСОБА_1 відповідно договору від 30.12.2021 року витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (а.с.57).

Отже, враховуючи складність справи та фактично виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що заяву позивача ОСОБА_1 слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 6500,00 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Також у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.2-13, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 530, 533, 599, 610-612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 21.03.2019 року в сумі 16666,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 25.04.2019 року в сумі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за договором позики від 21.03.2019 року та за договором позики від 25.04.2019 року в загальній сумі 1607,94 грн. (одна тисяча шістсот сім гривень дев`яносто чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (окрім відповідача).

Заочне рішення може бути переглянуте Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 24.09.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 18.10.2001 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 08.07.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко