ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5782/21

Провадження № 22-ц/4820/1140/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №676/5782/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2022 року (суддя Швець О.Д.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) вказувало, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 05.05.2010. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування, що були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору відповідачу відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який вподальшому збільшено до 20000 грн. Позивач зазначив, що ним виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, тоді як відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 17.08.2021 виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 10503,11 грн. Тому, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 10503,11 грн заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.05.2010 та судові витрати.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Банк посилається на те, що відповідачем крім Анкети-заяви було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій вказано пільговий період (55 днів), базова відсоткова ставка за користування кредитом 2,5% в місяць (30% річних), визначено розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір комісії за кредитне обслуговування, розмір комісії за зняття готівки, умова щодо сплати пені за несвоєчасне погашення заборгованості, умова щодо сплати штрафу при порушенні строків платежів понад 30 днів. Тобто, умови кредитування щодо сплати процентів та неустойки (пені, штрафу) були належним чином погоджені з відповідачем при укладені Договору. І Банк правомірно направляв кошти, що вносилися клієнтом на часткове погашення боргу, на погашення наявної заборгованості за процентами та неустойкою.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що у відповідача відсутня заборгованість так як сума коштів, що вносилась на погашення заборгованості, перевищує суму фактично отриманих позичальником кредитних коштів. Адже, як вбачається із розрахунку заборгованості та виписки по картрахункам відповідача станом на 01.07.2014 у ОСОБА_1 заборгованості за кредитом не було; станом на 31.05.2015 заборгованість відповідача по тілу кредиту склала 3510 грн., за період з 01.06.2015 по 30.11.2018 позичальник використав кредитні кошти у загальній сумі 24749,87 грн, а на погашення вніс 34688,39 грн, а за період з 01.12.2018 по 17.08.2021 ОСОБА_1 використав кредитні кошти у загальній сумі 35621,05, а на погашення вніс 34263,85 грн. Тобто, за період з 01.07.2014 по 17.08.2021 відповідачем було фактично використано 63880,92 грн, а на погашення внесено 68952,24 грн., із яких ОСОБА_1 в силу вимог ст.ст. 534, 1048, 1054 ЦК України повинен сплатити проценти за користування кредитом за весь цей період, а також неустойку. А підстав вважати укладений між сторонами Договір безпроцентним відсутні, на що суд уваги не звернув.

Зважаючи на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вирішуючи клопотання позивача про долучення до матеріалів справи та дослідження у встановленому порядку довідку про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиви на неї та ч. 3 передбачено, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки апелянтом не надано доказів неможливості заявлення в суді першої інстанції клопотання про приєднання до матеріалів справи вищевказаної довідки, тому відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про долучення довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на вищенаведене доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано узгодження сторонами кредитного договору умови кредитування щодо сплати процентів та неустойки (пені, штрафу) є голослівними.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

В повному обсязі оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_1 кредитного договору від 05.05.2010 підтверджується письмовою Анкетою - заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаною уповноваженою Банком особою та відповідачем, відповідно до якої останній виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» та підтвердив свою згоду про те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг; позичальник ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку, що були надані для ознайомлення відповідачу в письмовому вигляді (а.с. 12).

Як слідує із довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу за кредитним договором №б/н надавалися наступні картки: № НОМЕР_1 терміном дії до 02/14, № НОМЕР_2 терміном дії до 10/15, № НОМЕР_3 терміном дії до 11/15, № НОМЕР_4 терміном дії до 01/16, № НОМЕР_5 терміном дії до 03/18, № НОМЕР_6 терміном дії до 03/21, № НОМЕР_7 терміном дії до 10/24 (а.с. 11).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , останньому 01.07.2014 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 4000 грн, який 05.05.2015 зменшився до 3600 грн, 13.04.2017 збільшився до 5000 грн, 13.07.2017 збільшився до 8000 грн, 13.10.2017 збільшився до 10000 грн, 03.08.2019 збільшився до 15000 грн, 11.08.2018 зменшився до 0,00 грн, 11.09.2018 збільшився до 20000 грн, 11.09.2018 зменшився до 0,00 грн, 01.01.2019 збільшився до 1000 грн, 12.04.2019 збільшився до 8000 грн, 17.09.2019 збільшився до 13000 грн, 03.01.2020 зменшився до 12436,93 грн, 16.01.2020 зменшився до 11850 грн, 18.01.2021 зменшився до 11850 грн, 29.01.2021 зменшився до 11850 грн, 04.02.2021 зменшився до 0,00 грн (а.с.10).

З виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 отримував кредитні кошти та користувався ними, періодично погашаючи заборгованість (а.с. 51-58).

За розрахунками Банку, доданим до позову, станом на 17.08.2021 за відповідачем рахується кредитна заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 10503,11 (а.с.3 - 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконано обов`язок відповідно ст. 530 ЦК України, оскільки сума внесених ОСОБА_1 коштів на погашення кредиту перевищує суму отриманих ним коштів.

Однак, апеляційний суд не погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Як слідує із позовної заяви, АТ КБ «ПриватБанк» звертаючись до суду, просило стягнути із ОСОБА_1 10503,11 грн заборгованості за кредитом (простроченим тілом кредиту) з тих підстав, що позичальник в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно Банку кошти для погашення заборгованості за договором.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що до яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздріб на торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогцього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи виписку по рахунку ОСОБА_1 , що в розумінні норм процесуального законодавства є належним та достовірним доказом (а.с. 7-9, 51-58), розрахунки заборгованості за договором №б/н від 05.05.2010, що укладений між Банком та ОСОБА_1 станом на 31.05.2015, на 30.11.2018, на 17.08.2021 (а.с. 3-9), дані яких узгоджуються із даними виписки по рахунку позичальника та враховуючи розрахунок Банку, що викладений в апеляційній скарзі апеляційним судом встановлено, що станом на 31.05.2015 ОСОБА_1 мав заборгованість по тілу кредиту в сумі 3510 грн і ця сума боргу увійшла до боргу по тілу кредиту (поточному) станом на 01.06.2015, однак станом на 30.11.2018 у позичальника відсутня заборгованість за наданим кредитом (а.с. 4-7).

Оскільки за період з 01.12.2018 по 17.08.2021 ОСОБА_1 фактично отримав у АТ КБ «ПриватБанк» і використав кредитні кошти в розмірі 35621,05 грн, а повернув 34263,85 грн, тому станом на 17.08.2021 у позичальника наявна заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.05.2010 в розмірі 1357, 20 грн.

Так як фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 1357,20 грн в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Банку та стягнення з відповідача на його користь заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 1357,20 грн.

І з огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про невірне встановлення судом першої інстанції дійсних обставин справи є такими, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, аргументи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно змінив черговість погашення заборгованості та при розрахунку допустив суттєві порушення, не врахувавши обов`язку відповідача сплачувати проценти та неустойку, судова колегія вважає їх безпідставними.

Судова колегія вважає, що питання про сплату ОСОБА_1 процентів та неустойки (пені, штрафу) судом першої інстанції не могло розглядатися і вирішуватися, оскільки при ухваленні рішення суд повинен дотримуватися принципу диспозитивності судового процесу, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

А предметом позову АТ КБ «ПриватБанк» було стягнення із ОСОБА_1 10503,11 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту з підстав не своєчасного надання позичальником коштів для погашення заборгованості за зобов`язанням. При цьому, позивач в підставах позову не посилався на узгодження між сторонами кредитного договору сплати відсотків за користування кредитними коштами, їх розмір та розмір і порядок нарахування неустойки за невиконання зобов`язань. Також у позовній заяві позивач не зазначав про наявність у ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами та заборгованості по неустойці. І в ході розгляду справи в суді першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» не збільшувалися позовні вимоги та не змінювалися предмет і підстави позову.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про підписання 15.03.2021 ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту не є підставою для стягнення із відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10503,11 грн.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 20 жовтня 2020 року по справі №456/3643/17, від 14 квітня 2020 року по справі № 759/11453/20 від 23 січня 2018 року по справі №755/7704/15-ц, від 26 вересня 2018 року по справі № 159/2146/15-ц, від 22 липня 2020 року по справі №189/2109/18.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 04 грудня 2019 року по справі №750/6058/17-ц, від 06 травня 2020 року по справі № 358/384/10, від 01 вересня 2020 року по справі №293/599/19-ц, від 04 листопада 2020 року по справі № 534/1072/18-ц, від 07 квітня 2021 по справі №724/970/20, адже правовідносини у зазначених справах та у цій справі не є подібними.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позову та часткове задоволення апеляційної скарги підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 732,08 грн (292,83 грн (2270 грн (судовий збір, що підлягав сплаті за подання позовної заяви) *12,9 (% задоволених вимог) /100) + 439,25 грн (3405 грн (судовий збір, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги) *12,9 (% задоволених вимог) /100)).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) 1357 (одна тисяча триста п`ятдесят сім) грн 20 коп заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) 732 (сімсот тридцять дві) грн 08 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 30 червня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай