Справа № 454/1338/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі цивільну справу за позовом Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з даним позовом до відповідачів та просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,6917га з кадастровим номером :12:000:0055 укладений між фермерським господарством «Юзепівка» та ОСОБА_1 06.10.2017р.

Свої вимоги мотивують наступним.

02.01.2011р. між позивачем та ОСОБА_1 строком на 15 років укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,6917га, який зареєстровано в Управлінні ДКЗ у Сокальському районі 07.11.2011р. за №01291. Підставою для державної реєстрації слугував Державний акт на право власності на земельну ділянку ЛВ №008176 від 10.12.2003р. За умовами вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Скоморохівської сільської ради Сокальського району строком на 15 років. Вказує, що із отриманого витягу з Державного земельного кадастру про вказану орендовану земельну ділянку за кадастровим номером :12:000:0055, позивачу стало відомо, що 01.11.2017р. відносно даної земельної ділянки державним реєстратором Виконавчого комітету Сокальської міської ради Лащук О.Ю. зареєстровано договір оренди від 06.10.2017р., укладений між ФГ «Юзепівка» та ОСОБА_1 на строк 20 років. Разом з тим, договір оренди земельної ділянки між ПАФ «Селекціонер» та орендодавцем укладений в листопаді 2011р. строком на 15 років, строк його дії закінчується в листопаді 2026р. Проте держаний реєстратор в порушення норм законодавства здійснив реєстрацію права оренди вже при існуючому договорі оренди на цю ж саму земельну ділянку та проігноровано вимоги закону щодо здійснення запитів у відповідні органи чи зареєстровано право оренди на земельну ділянку. Зазначає, що спірний договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди. На момент укладення спірного договору земельна ділянка знаходилася в законному користуванні позивача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ФГ «Юзепівка» зазначив, що 06.10.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Юзепівка» укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8317 га., в тому числі 1,6917га. ріллі і 0,1400га. сінокос. Дані земельні ділянки зареєстровані за кадастровими номерами: :12:000:0055 (земельна ділянка площею 1,6917га.) та :12:000:0169 (земельна ділянка площею 0,1400га.). Вказує, що перед укладенням договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 було надано витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із яких вбачалось, що дві вищевказані земельні ділянки знаходяться у його приватній власності та жодних обмежень на них не має, в тому числі ці земельні ділянки не перебувають в оренді чи постійному користуванні. Крім цього, ОСОБА_1 запевнив фермерське господарство про те, що ці земельні ділянки не перебувають в жодному користуванні чи оренді і відносно них не має жодних обмежень, що передбачено п. 20 Договору оренди. На підставі таких документів сторони уклали договір оренди цих земельних ділянок. 01.11.2017 року даний договір оренди був зареєстрований державним реєстратором Сокальської міської ради Лащук О.Ю. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується відповідним витягом. Після укладення договору та реєстрації його в державному реєстрі ФГ «Юзепівка» почало в натурі використовувати дану земельні ділянки в сільськогосподарських цілях та використовує її по даний час і сплачує орендну плату. Згідно п. 8 договору оренди землі від 06.10.2017 року, договір укладено на 20 років. Згідно ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції станом на 02.01.2011 року) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 43 Договору оренди землі від 02.01.2011 року, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, передбачено аналогічна норма, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Із договору оренди землі від 02.01.2011 року вбачається, що він зареєстрований у державному реєстрі 07.11.2011р. Про те, така інформація відсутня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом. Таким чином, із аналізу вищевказаних норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що у разі реєстрації права оренди в Державному реєстрі земель він автоматично переносився б у Державний земельний кадастр під час формування витягу. З витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що не зареєстровані будь які відомості про обмеження у використанні земельної ділянки. Тому, договір оренди земельної ділянки від 02.01.2011 року, який не зареєстрований в державному реєстрі є нечинним та він не може бути доказом права оренди спірної земельної ділянки. Крім цього, сам відповідач ОСОБА_1 стверджує, що не надав в оренду позивачу свою земельну ділянку, а договір оренди землі від 02.01.2011 року, який долучений до позову і ним обґрунтовує свої вимоги позивач не підписував. Таким чином, наряду із порушеннями вимог щодо державної реєстрації договору оренди землі від 02.01.2011 року цей договір є недійсним (нікчемним) із підстав того, що відсутнє волевиявлення відповідача на його укладення, а тому він не може створювати будь яких наслідків. Крім цього, звертає увагу на те, що договір оренди землі від 02.01.2011 року укладений відносно земельної ділянки площею 1,6917г., а договір оренди земельної ділянки від 06.10.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Юзепівка» укладено щодо земельної ділянки площею 1,8317га., тобто в значно більшому розмірі земельної ділянки ніж ту яку оспорює позивач. Просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Сокальської міської ради вказав, що 01.11.2017 року до державного реєстратора Виконавчого комітету Сокальської міської ради Лащука О.Ю. звернувся керівник ФГ «Юзепівка» Ходор С.П., з метою реєстрації договорів оренди земель сільськогосподарського призначення в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом із договорами оренди ним подано необхідний перелік документів передбачений чинним законодавством, а саме: договір оренди землі, державний акт на право власності на земельну ділянку, квитанцію про сплату адміністративного збору та витяг з Державного земельного кадастру, який надано на заяву (запит) власника земельної ділянки. 01.11.2017 року, державним реєстратором зареєстровано заяву про реєстрацію договору оренди землі та протягом п`яти робочих днів виготовлено витяги про державну реєстрацію договорів оренди та видано ОСОБА_2 . Зазначає, що під час формування заяв про реєстрацію речового права, державним реєстратором на підставі ст.33 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в ред. від 07.03.2018 року), мав безпосередній доступ та користувався відомостями Державного земельного кадастру. Вказує, що державним реєстратором дотримано вимог: ст. 10 Закону в редакції від 06.10.2016 №1666-VІІІ, п. 10-1 (в ред., що була чинною на момент реєстрації від 06.12.2017 р. № 925) Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.30 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», п. 8,9,11,12 Порядку доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру (в ред. від 09.07.2017 №509), п.4 розділу VII (прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про Державний земельний кадастр», які зводяться до обов`язкового запитування у органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію необхідну для реєстрації речового права. Враховуючи норми законодавства, яке діяло на момент вчинення державної реєстрації договорів оренди, державним реєстратором при реєстрації заяв проведено перевірку в базі даних ДЗК шляхом безпосереднього доступу, в якій інформація про оренду землі органом ДЗК була відсутня. Крім того, заявником ОСОБА_2 , надано витяги ДЗК за підписами та печатками Державного земельного кадастрового реєстратора, в яких інформація про реєстрацію договорів оренди також була відсутня. Тобто, державним реєстратором отримано два підтвердження того, що будь-яка реєстрація договорів оренди відсутня. Також зазначає, що після отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, державним реєстратором скеровано додатково, письмовий запит до Міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з приводу надання письмової інформації про наявність можливої подвійної реєстрації. 07.05.2021 року отримано відповідь від вищевказаної організації, про відсутність зареєстрованого речового права станом на 01.01.2013 року. Звертає увагу, що договір, який надано позивачем не містить додатків, які є невід`ємними його частинами: плану або схеми земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а у акті приймання-передачі земельної ділянки відсутня дата передачі. В договорі, який наданий позивачем до матеріалів позовної заяви, відсутня інформація про кадастровий номер земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку (серія, номер, ким і коли виданий), то не має можливості ідентифікувати, що об`єктом оренди по цьому договору є саме земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0055, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у наданому відзиві на позовну заяву вказав, що жодних договір щодо оренди земельної ділянки із ПАФ «Селекціонер» він не укладав та не підписував. 06.10.2017 року між ним та ФГ «Юзепівка» дійсно було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8317 га., в тому числі 1,6917га. ріллі і 0,1400га. сінокос терміном на 20 років. Належні йому земельні ділянки зареєстровані за кадастровими номерами: :12:000:0055 (земельна ділянка площею 1,6917га.) та :12:000:0169 (земельна ділянка площею 0,1400га.). Перед укладенням договору оренди земельної ділянки ним було надано ФГ «Юзепівка» витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки із яких вбачається, що вищевказані земельні ділянки знаходяться у його приватній власності та жодних обмежень на них не має, в тому числі ці земельні ділянки не перебувають в оренді чи постійному користуванні. Після укладення договору та реєстрації його в державному реєстрі, ФГ «Юзепівка» почало обробляти земельні ділянки та сплачувати йому орендну плату. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзиви позивач ПАФ «Селекціонер» повністю заперечив факти викладені у таких. Зокрема, із змісту відзиву Сокальської міської ради встановлено, що запит щодо наявності обтяжень спірної земельної ділянки скеровано лише після відкриття провадження у справі, а не на час реєстрації. Також реєстратором неправильно сформовано запит щодо наявності реєстрації оренди, виходячи із даних земельної ділянки з 19.10.2017р. Щодо розбіжності площ земельної ділянки вказує на те, що позивачем взято у оренду земельну ділянку площею 1,6917га., що становить ріллю, натомість відповідачем укладено спірний договір на земельну ділянку більшою площею, з яких 1,6917га. рілля. Відтак, розмір ділянки в частині ріллі відповідає дійсному.

06.09.2021р. представником відповідача ФГ «Юзепівка» - Огорілко Ю.В. скеровано до суду заяву про застосування строку позовної давності, у якій зазначає, що спірний договір укладено 06.10.2017р., а із позовом позивач звертається до суду лише 14.04.2021р. Враховуючи природу правовідносин, що виникли між сторонами вказує, що про наявність спірного договору та орендаря земельної ділянки позивач було відомо з 2017року.

18.10.2021 року представник позивача надала клопотання про витребування документів щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок , укладених між ПАФ «Селекціонер» та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою від 29.11.2021р. зобов`язано Відділ №3 Управління у Червоноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області представити до суду належним чином завірені копії Поземельної книги за 2011 рік та Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою за 2011 рік.

Станом на день розгляду вищевказані витребовувані документи на адресу суду не надходили.

Представник позивача в судове засідання не прибув. 05.07.2022р. від директора ПАФ «Селекціонер» надійшла чергова заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що позивач не може забезпечити явку представника у судове засідання, оскільки керівництвом підприємства з метою проведення переговорів стосовно збору урожаю, його схронності зберігання та збуту направлено працівників підприємства в інші області для проведення переговорів, що є більш пріоритетним ніж розгляд даної справи в умовах воєнного стану.

В той же час, представник позивача завчасно, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи та не надав жодних доказів, які б підтверджували відрядження працівників ПАФ «Селекціонер», зокрема ОСОБА_3 . Також, надав відповідь на відзив відповідачів.

Представник відповідача Сокальської міської ради в судове засідання не прибув.

Представник відповідача фермерського господарства «Юзепівка» Огорілко Ю.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Дослідженою копією договору оренди земельної ділянки від 02.01.2011р., орендодавець ОСОБА_1 передає, а орендар ПАФ «Селекціонер» в особі директора Шевчук З.К. приймає в строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 1,6917га., що знаходиться на території Скоморохівської сільської ради строком на 15 років.

Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є Державний акт №008176.

У розділі «реквізити сторін» наявні дані орендодавця та орендаря, зокрема підписи сторін договору.

Наявні відомості, що даний договір є зареєстрованим в Управлінні ДКЗ у Сокальському районі 07.11.2011р. за №01291.

Наявний акт прийому-передачі земельної ділянки, що містить підписи сторін, однак відсутня дата складання акту.

Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 17.08.2020р. на заяву ПАФ «Селекціонер», встановлено, що у такому наявна інформація про проведення 01.11.2017р. державної реєстрації договору оренди земельної ділянки укладеного між ФГ «Юзепівка» та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки площею 1,6918га. кадастровий номер :12:000:0055.

Відповідно до копії договору оренди землі від 06.10.2017р. укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФГ «Юзепівка», встановлено, що згідно такого в оренду передається земельна ділянка площею 1,8317 га., в тому числі 1,6917га. ріллі кадастровий номер: :12:000:0055 і 0,1400га. сінокос кадастровий номер :12:000:0169. Договір укладено строком на 20 років. У договорі наявні реквізити та підписи сторін.

Із витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки площею 1,6917га., кадастровий номер: :12:000:0055 та 0,1400га., кадастровий номер :12:000:0169, від 19.10.2017р., встановлено, що відомості про обмеження у використанні земельних ділянок не зареєстровані.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 07.11.2017р., встановлено, що 01.11.2017р. проведено державну реєстрацію спірного договору оренди землі від 06.10.2017р.

Із копії запиту адвоката Огорілко Ю.В. від 18.06.2021р. у Міськрайонне управління у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області про надання інформації про реєстрацію договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі земель, зокрема щодо договору від 02.01.2011р. між ОСОБА_1 та ПАФ «Селекціонер» відносно земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0055.

Відповідно до відповідні наданої Міськрайонним управлінням у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 01.07.2021р. на адвокатський запит, встановлено, що інформація щодо зареєстрованого договору оренди на земельну ділянку на території Скоморохівської сільської ради станом на 01.01.2013р. у відділі відсутня.

Із копії запиту Сокальської міської ради Львівської області від 29.04.2021р., що наданий в ході розгляду справи, встановлено, що із таким міська рада звернулася у Міськрайонние управління у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області, щодо інформації чи зареєстровані договори оренди земельних ділянок на території Скоморохівської сільської ради до 2013 року, згідно списку, зокрема земельна ділянка: 1,6918 га. кадастровий номер :12:000:0055.

Згідно до відповіді наданої Міськрайонним управлінням у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 07.05.2021р., земельна ділянка на території Скоморохівської сільської ради, станом на 01.01.2013 року не перебували в оренді.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (в ред. від 02.01.2011 року) укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Стаття 17 Закону України «Про оренду землі» (в ред. від 02.01.2011 року) визначає, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в ред. від 02.01.2011 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (в ред. від 02.01.2011 року), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 1,2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

Частина 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Дослідженим договору оренди землі від 02.01.2011 року встановлено, що у такому є запис про його реєстрацію у державному реєстрі 07.11.2011р. за №01291.

Однак, як встановлено в ході розгляду справи зокрема із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2017р., витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 19.10.2017р., а також досліджених відповідей Міськрайонного управління у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області, інформація щодо вищевказаного договору від 02.11.2011р. є відсутньою, як і відсутні обмеження у використанні земельної ділянки на час укладення спірного договору від 06.10.2017р.

Спростувань вказаним фактам представник позивача не навів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,6917га., кадастровий номер :12:000:0055, що укладений 06.10.2017р. між ФГ «Юзепівка» та ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Що стосується тверджень відповідача ОСОБА_1 щодо того, що наявний у договорі оренди землі від 02.01.2011р. підпис не належить йому, судом встановлено, що візуально він не відповідає підпису відповідача як той, що у паспорті громадянина України та відзиві на позов.

Однак сторони не скористатися своїм правом щодо звернення до суду із клопотанням про призначення у справі почеркознавчої експертизи підпису відповідача.

Разом з цим, суд звертає увагу, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено висновок, що позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

У даній справі, спір виник між позивачем ПАФ «Селекціонер» з однієї сторони та відповідачами Фермерське господарство «Юзепівка» та ОСОБА_1 з іншої, відтак виконавчий комітет Сокальської міської ради Львівської області, державний реєстратор якого Лащук О.Ю. 07.11.2017року провів державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, є неналежним відповідачем.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)».

З врахуванням наведених вище вимог закону та правових позицій Верховного Суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області із вказаних вище підстав.

Щодо клопотання представника відповідача ФГ «Юзепівка» про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача ФГ «Юзепівка» про застосування строку позовної давності слід відмовити, оскільки право чи інтерес позивача у даному випадку не порушені, тому суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Разом з цим, пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, відповідачу фермерському господарству «Юзепівка» в розмірі 4000грн. адвокатом Огорілко Ю.В. долучено, ордер, договір про надання юридичних послуг від 16.04.2021р. і квитанцію №52 на суму 4000грн.

Частинами третьою та четвертою статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №915/237/18 від 01 серпня 2019 року).

Враховуючи, що адвокат Огорілко Ю.В. не брав участі у судових засіданнях беручи до уваги час, який він витратив на підготовку матеріалів та пояснень; тривалість розгляду і складність справи суд приходить до висновку про задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 (двох тисяч)грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 06.10.2017р. укладеного між ФГ «Юзепівка» та ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Приватної агрофірми «Селекціонер» на користь Фермерського господарства «Юзепівка» 2000 (дві тисячі) грн. судові витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватна агрофірма «Селекціонер», , с.Скоморохи, Червоноградського району, Львівської області.

Відповідач: Фермерське господарство «Юзепівка», , с. Стенятин, Червоноградського району, Львівської області.

Відповідач: Виконавчий комітет Сокальської міської ради Львівської області, , м.Сокаль, вул. Шептицького, 44, Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , с.Скоморохи, Червоноградського району, Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина