КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1403/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 939/2030/20

07 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Рубан С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Дмитра Миколайовича на рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Міланіч А.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просила:

- здійснити поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області, а за відповідачем ОСОБА_1 визнати право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати у загальному розмірі 26 454 грн., з яких: 22 000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 2 000 грн. - витрати, пов`язані із залученням спеціаліста з оцінки майна, 2 454 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області.

Повернуто ОСОБА_2 з державного бюджету судовий збір в розмірі 1 227 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 227 грн., на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна 2 000 грн., на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 22 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста та на правову допомогу, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення в частині розподілу витрат на залучення спеціаліста з оцінки майна 2 000 грн. та на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 22 000 грн., та ухвалити в цій чапстині нове судове рішення, яким відмвоити у задоволенні таких вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції, стягуючи витрати на залучення спеціаліста з оцінки майна у розмірі 2000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 22 000 грн. жодних аргументів та обгрунтування свого рішення не зазначив. При цьому, у відзиві на позов відповідачем були зазначені доводи щодо необгрунтованості стягнення таких витрат у заявленому позивачем розмірі. Однак, суд взагалі не надав правової оцінки доводам відповідача.

Вказував на те, що оскільки спеціаліст не призначався та не залучався судом, то відсутні правові підстави для покладення на відповідача витрат, які були сплачені позивачем самостійно без дотримання вимог ст.ст. 74,133 ЦПК України. Звертав увагу суду на те, що матеріали справи не містять акту виконаних робіт у відповідності до умов договору, а тому є недоведеним факт отримання послуг, за які начебто було проведено оплату у розмірі 2000 грн.

Також вказував на те, що позивачем не подано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є підставою для відмови у розподілі цих витрат. Крім того, звертав увагу суду, що розмір заявлених витрат є неспівмірним з категорією справи, розмір заявлених витрат не співвідноситься з предметом спору.

Зауважував, що якщо апеляційний суд дійде до висновку про можливість стягнення цих витрат, то відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., зважаючи на ціну позову, складність справи, необхідність та розумність цих витрат.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки її доводи є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому, зокрема, просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн. та витрати, пов`язані із залученням спеціаліста з оцінки майна у розмірі 2 000,00 грн.

У відзиві відповідач визнав позов та просив його задовольнити в частині поділу майна, а в частині розміру судових витрат заявлених позивачем до стягнення відповідач, зазначивши свої заперечення, просив відмовити у стягненні витрат пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн.

23 вересня 2021 року судом вирішено спір по суті у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено. Здійснено поділ спільного сумісного майна та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 227 грн., на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна 2 000 грн., на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 22 000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції виходив з положення ст.ст. 141,142 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявінсть правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу та залучення спеціаліста з оцінки майна.

Так, відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву - частина 8 статті 141 ЦПК України.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

03 серпня 2020 року між АО «Юрімекс» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 4 якого, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, перелік послуг, розмір, порядок оплати якого, погоджується сторонами у додатку №1 до данного договору.

Згідно додатку № 1 від 28.08.2020 року до договору про надання правової допомоги від 03 серпня 2020 року, сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги щдо супроводження судової справи визначається з розрахунку 1 500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката. За надання правової допомоги щодо супроводження судової справи клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 22 000,00 грн., який розраховується таким чином: ознайомлення з матеріалами, надання консультації щодо правових підстав для подачі позовної заяви, узгодження правової позиції з клієнтом - 0,5 годин роботи адвоката; пошук та аналіз судової практики - 1 година роботи адвоката; отримання, підготовка та проведення аналізу доказів у справі - 2 години роботи адвоката; підготовка та подання позовної заяви й доданих до неї документів - 3,5 години роботи адвоката; підготовка та подання відповіді на відзив - 2,5 години роботи адвоката; підготовка та подання заяв з процесуальних питань - 1,5 години роботи адвоката; участь в судових засіданнях у справі - 5 500,00 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач у ній зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Так, за надання правової допомоги щодо супроводження судових справи, позивач сплачує адвокату гонорар у розмірі 22 000 грн., який розраховується наступним чином:

- ознайомлення з матеріалами, надання консультації щодо правових підстав для подачі позовної заяви, узгодження правової позиції з клієнтом - 0,5 годин роботи адвоката;

- пошук та аналіз судової практики - 1 година роботи адвоката;

- отримання, підготовка та проведення аналізу доказів у справі - 2 години роботи адвоката;

- підготовка та подання позовної заяви й доданих до неї документів - 3,5 години роботи адвоката;

- підготовка та подання відповіді на відзив - 2,5 години роботи адвоката;

- підготовка та подання заяв з процесуальних питань - 1,5 години роботи адвоката;

- участь в судових засіданнях у справі - 5 500,00 грн.

Згідно квитанцій № 0.0..1 від 07.10.2020 року, № 0.0..1 від 09.12.2020 року позивач сплатила адвокату за надання правової допомоги всього 22 000,00 грн.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч.5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З урахуванням критеріїв визначення та розподілу судових витрат (їх дійсності; необхідності; розумності їх розміру) з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи), а також те, що відповідач визнав позов по суті спору, та клопотав у суді першої інстанції про зменшення розміру витрат на правову допомогу з наведенням відповідного обгрунтування, що не було враховано судом першої інстанції під час визначення розміру витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

При цьому, на думку апеляційного суду, домовленість позивача та її представника щодо розміру оплати витрат на правничу допомогу за ведення справи в розмірі 22 000,00 грн. не може створювати для відповідача обов`язку відшкодувати понесені витрати саме в заявленому позивачем розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не подано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є підставою для відмови у розподілі цих витрат, колегія суддів відхиляє, оскільки детальний опис наданих послуг адвокатом зазначено у позовній заяві, до якої крім іншого додано додаток № 1 від 28.08.2020 року до договору про надання правової допомоги від 03 серпня 2020 року, який містить детальний опис послуг адвокатом, які надаються під час супроводження даної справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для покладення на відповідача витрат на проведення оцінки вартості земельних ділянок, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 0910/1 щодо надання консультаційних послуг від 09.10.2020 року, відповідно до п. 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню консультаційних послуг з визначення ймовірної ринкової вартості земельних ділянок з кадастровим номером :04:001:0645 та :04:001:0646. Вартість робіт за договором визначена у п. 2 і складає 2000 грн. без ПДВ.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 910 від 09.10.2020 року позивачем оплачено послуги спеціаліста у розмірі 2000 грн.

Оскільки, витрати позивача пов`язані із залученням спеціаліста для надання висновку щодо ймовірної ринкової вартості земельних ділянок, які є предметом спору, то такі витрати включаються до витрат пов`язаних із розглядом справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна у розмірі 2 000 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає зміні, сума стягнутих із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню з 22 000 грн. до 10 000 грн.; рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна у розмірі 2 000 грн. підлягає залишенню без змін. Рішення суду в іншій частині сторонами не оскаржувалося, тому не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив суд стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн., понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження таких витрат до відзиву додав додаток № 3 від 17.11.2021 року до договору про надання правової допомоги від 03.08.2020 року, квитанцію про оплату правової допомоги у розмірі 2 500,00 грн., копію акту від 22.11.2021 року приймання-передачі наданих послуг до додатку 3 до договору про надання правової допомоги від 03.08.2020 року.

Заява про зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу до суду апеляційної інстанції не надходила.

Враховуючи положення ст.ст. 137, 141 ЦПК України, часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 250,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Дмитра Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 22 000,00 грн. змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року в частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна у розмірі 2 000 грн. залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 250,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: