Провадження № 22-з/4808/42/22
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Бойчука І.В., Василишин Л.В.,

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення дотаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» поданий позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2020 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ТзОВ «Кей-Колект» 28 503,69 долари США, що за курсом НБУ станом на 26.11.2020 року становить 810 724 грн 75 коп, з яких: 18 350,07 доларів США - заборгованість за основним боргом, 10 153,55 доларів США - заборгованість по відcотках. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ТзОВ «Кей-Колект» 28 503,69 долари США, що за курсом НБУ станом на 26.11.2020 року становить 810 724 грн. 75 коп., з яких: 18 350,07 доларів США - заборгованість за основним боргом, 10 153,55 доларів США - заборгованість по відcотках. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ТзОВ «Кей-Колект» по 1827 гр. витрат по оплаті судового збору з кожного (а.с.216-218, том 2).

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення з нього в солідарному порядку заборгованості, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, та не погодившись з рішенням суду в частині стягнення з неї на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кей-Колект» 18 918,73 доларів США, з яких: 18 331,55 доларів США заборгованість за основним боргом, 587,18 доларів США заборгованість по відcотках. Відмовлено в іншій частині у задоволенні позову до ОСОБА_1 та у задоволенні позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кей-Колект» 1810,74 грн витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з ТзОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 1827,00 грн витрат по оплаті судового збору.

10 червня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткової постанови, при цьому посилається, що при ухваленні постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 10 червня 2022 року, судом не вирішено питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою судової економічної експертизи, яка була проведена під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування зазначає, що апеляційним судом вирішено питання щодо стягнення та розподілу судових витрат, понесених апелянтами. Проте, в ході судового розгляду було проведено судову економічну експертизу, вартість якої в сумі 15 101,68 грн оплачено нею, згідно відповідних квитанцій. Просить винести додаткове рішення щодо стягнення із ТзОВ «Кей-Колект» на її користь всієї або частини вартості судової експертизи в рамках вимог ст. 141 ЦПК України (пропорційно).

30.06.2022 року ОСОБА_1 подала заяву про долучення до матеріалів справи доказів про оплату за проведення судової економічної експертизи, а саме квитанцій на загальну суму 15 101,68 грн. Одночасно просила поновити строк для подачі зазначених квитанцій, розгляд справи проводити без її участі.

Заперечень на заяву про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (відшкодування вартості судової експертизи) не поступало.

В судове засідання не з`явився представник позивача ТзОВ «Кей-Колект» та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про день та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення повідомлення на електронну адресу.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на проведення експертизи.

У ч. 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.9 ст. 139 ЦПК України).

Відповідно до частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК).

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч.3 ст. 246 ЦПК).

Апеляційний суд у складі колегії суддів, вирішуючи клопотання про поновлення строку подання доказів, зазначає наступне.

30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського апеляційного суду із клопотанням про призначення експертизи (а.с.126-128, том 3).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2021 року призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати, пов`язанні з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_1 (а.с.131-133, том 3).

За результатами проведення призначеної апеляційним судом судової економічної експертизи експертом Івано-Франківського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз 17 грудня 2021 року складено висновок № 909/2629-2634/21-28 (а.с.10-36, том 4).

Таким чином, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було проведено судову економічну експертизу, витрати за проведення якої покладено на ОСОБА_1 .

Івано-Франківським апеляційним судом розглянуто дану справу в апеляційному порядку з прийняттям відповідної постанови 10 червня 2022 року.

Відповідно до п. 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 141 ЦПК України.

Тобто, відповідач має право на відшкодування судових витрат, у разі часткового задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 10 червня 2022 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

10 червня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткової постанови, а 30.06.2022 року подала заяву про долучення до матеріалів справи доказів про оплату за проведення судової економічної експертизи та одночасно просила поновити строк для подачі зазначених доказів (квитанцій).

Відповідно квитанцій банку № 1/1_5 від 23.11.2021 року на суму 4995,00 грн, №3/1_5 від 08.12.2021 року на суму 3111,70 грн, №7/1_5 від 13.12.2021 року на суму 4000,00 грн, №0.0..1 від 15.12.2021 року на суму 2995,00 грн, за проведення даної експертизи по рахунку №3765 від 29.10.2021 року ОСОБА_1 сплатила експертній установі в загальному розмірі 15 101,70 грн.

З врахуванням ч. 8 ст. 141 ЦПК України до 15 червня 2022 року (включно) ОСОБА_1 мала право подати відповідну заяву про надання доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, як встановлено апеляційним судом, а ні ОСОБА_1 , а ні її представник ОСОБА_4 не зверталися до суду до закінчення судових дебатів у справі із заявою про надання доказів на підтвердження судових витрат та не надали докази про понесені витрати на експертизу у строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК.

ОСОБА_1 подала заяву про стягнення судових витрат на проведення експертизи 10.06.2022 року, однак, документи на підтвердження цих витрат лише 30 червня 2022 року (по спливі двадцяти днів після ухвалення рішення у справі), тобто, з пропуском встановленого законом строку. Також у цій заяві просила про поновлення строку для подання зазначених доказів.

Водночас відповідачка не зазначила причин, з яких вона не могла подати докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат на проведення судової експертизи до закінчення судових дебатів у справі, і до закінчення судових дебатів у справі вона не звернулася до суду із відповідною заявою та не просила суд поновити строк на подачу таких доказів відповідно до ст. 246 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що відповідачка пропустила строк для подання доказів понесених витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з врахуванням наданих доказів, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення цих судових витрат немає.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при ухваленні судового рішення від 10 червня 2022 року було вирішено питання щодо перерозподілу судових витрат за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не ґрунтується на законі та є недоведеною, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення та, відповідно, відмову у прийнятті додаткового рішення за наслідками розгляду цієї заяви.

Керуючись ст. 133,134, 139, 141, 270, 368, 382-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У прийнятті додаткового рішення за ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: І.О. Максюта

І.В. Бойчук

Л.В. Василишин

Повний текст додаткової постанови складено 30 червня 2022 року.