Справа №461/2605/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Мельник Н.П.
в с т а н о в и в :
позивач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільчої системи "Львівгаз" звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 286618,66 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок технічної перевірки лічильника газу №000816, 2007р.в., Метрікс G10, проведеної 03.01.2020р. на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , представниками позивача виявлено осколок під кришкою облікового механізму, про що складено Акт про порушення від 03.01.2020р. (номер бланку 005319), демонтований лічильник відправлено на експертизу в АТ "Львівгаз" згідно протоколу від 03.01.2020р. (номер бланку 0004477), проведено експертизу лічильника, за результатами якої встановлено втручання в ПЛГ, про що складено Акт від 09.01.2020р. №19. Рішенням центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу від 19.02.2020р. задоволено Акт про порушення від 03.01.2020р. (номер бланку 005319) та здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу на загальну суму 286618,66грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС).
Відповідач проти позову заперечив та свої доводи обґрунтовує тим, що з 2007 року проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 і належним чином сплачує за послуги постачання газу та подає поточні показники газового лічильника №000816, який встановлений в будинку. 12.12.2019р. він на вимогу позивача від 02.12.2019р. забезпечив доступ до газового обладнання та газового лічильника №000816, але представники позивача не прийшли, натомість склали Акт про порушення №004237 від 12.12.2019р. за недопуск позивача до зняття контрольного показника газового лічильника. 03.01.2020р. на вимогу позивача від 26.12.2019р. він надав доступ до зняття контрольного показника лічильника та зняття лічильника на планову періодичну повірку. У зв`язку з цим, працівники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склали акт інвентаризації, в якому зафіксували контрольний показник лічильник газу №000816, працівник позивача ОСОБА_5 зняв лічильник, склав Акт про порушення №005319, в якому написав, що виявив осколок під кришкою облікового механізму, оформив Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу №0004477 від 03.01.2020р. і забрав лічильник №000816 для проведення експертизи АТ «Львівгаз». 09.01.2020р. комісія позивача склала Акт №19 , в якому зазначила, що наслідками експертизи лічильника №000816 виявлено втручання в ПЛГ, незначну похибку ЗВТ за об`ємної втрати. На засіданнях комісії позивача, які відбулися 21.01.2020р. і 19.02.2020р., відповідач вказував, що не відповідають дійсності записи в Акті про порушення №004237 від 12.12.2019р. та в Акті про порушення №005319 від 03.01.2020р., бо 12.12.2019р. працівники позивача не приходили, в лічильник №000816 він не втручався, осколка в лічильнику не було, відомості повірки АТ «Львівгаз», яка проводилася працівниками позивача 09.01.2020р. вказують на справність лічильника, відсутність викривлення даних обліку природного газу. Дії позивача та рішення комісії позивача за наслідками розгляду Акту про порушення №004237 від 12.12.2019р. та Акту про порушення №005319 від 03.01.2020р. відповідач оскаржив в судовому порядку до Шевченківського районного суду м.Львова.
В спростування доводів АТ «Львівгаз» щодо нарахування вартості донарахованого об`єму природного газу на загальну суму 286618,66грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, відповідач ОСОБА_2 головним чином покликається на те, що підставою покладення на споживача відповідальності у виді відшкодування збитків є безпосереднє здійснення споживачем дій по втручанню в роботу ЗВТ, які призвели до несанкціонованого відбору (крадіжки) газу, і такі дії мають призвести до викривлення даних обліку природного газу. Однак, Акт про порушення №005319 від 03.01.2020р., Акт експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р., рішення комісії АТ «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення від 03.01.2020р. від 19.02.2020р. не підтверджують достовірно встановленого факту втручання в лічильник, встановлення вини відповідача в таких діях та встановлення факту викривлення даних обліку газу, а тому не підтверджують несанкціонованого втручання в лічильник. Крім того, будинок відповідача є частиною рядної забудови, при якій в ряд розташовані однотипні житлові будинки, блоковані один з одним бічними стінами, споживання газу за даними позивача приблизно однакове, крім того річні об`єми споживання газу по будинку відповідача з 2007 року суттєво не відрізняються, що додатково вказує на те, що лічильник №000816 справно здійснював облік газу.
Заслухавши доводи сторін, перевіривши надані ними докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних встановлених фактів та правовідносин.
Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 18.04.2007р. №242 присвоєно новозбудованому житловому будинку із блокованими секціями та гаражами на АДРЕСА_2 площею 456,6кв.м., 18б площею 331,7кв.м., 18в площею 330,1кв.м, 18г площею 348кв.м., 18д площею 355,0кв.м., 18і площею 332,3кв.м., 18н площею 485,8кв.м.
03.01.2020р. складено Акт про порушення від 03.01.2020р. (номер бланку 005319).
03.01.2020р. складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (номер бланку 0004477)
09.01.2020р. складено Акт експертизи ЗВТ та /або пломби та проведено повірку ПЛГ побутового лічильника газу.
09.02.2021р. складено листа №Рв-44-790-0221 про повідомлення відповідачу рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу ГРС вимог Кодексу від 09.02.2021р. щодо задоволення Акта про порушення 005219 від 03.01.2020р. та вимогу оплатити рахунок №61021731 від 09.02.2021р. на суму необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 286618,66грн.
Позивач звернувся до суду з вимогоюстягнення з відповідача на користь АТ "Львівгаз" вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 286618,66грн. за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС).
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, визначені положеннями Кодексу газорозподільних систем (КГРС).
Підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ КГРС встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), внаслідок чого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.
Пунктом 4 глави 1 розділу І КГРС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, у зв`язку з чим Cуд вважає, що інше тлумачення не відповідатиме змісту наведеного положення закону.
У постановах від 05.11.2019р. у справі №922/137/19, від 11.10.2021р. №646/6354/19 Верховний суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.07.2019р. у справі №904/4030/18, від 28.12.2019р. у справі №911/721/19, від 12.03.2020р. у справі №920/1217/16, від 26.06.2020р. у справі №911/720/19, від 08.09.2020р. у справі №922/4351/19, від 03.11.2020р. у справі №908/554/19.
Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання уроботу ЗВТ/лічильника газу.
При цьому, суд відхиляє твердження позивача про те, що відповідач як власник лічильника зобов`язується утримувати належне йому майно та невиконання цього обов`язку тягне за собою відшкодування власником збитків, оскільки для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газу необхідно встановити як факт пошкодження конструкції лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу.
Крім цього, не заслуговують на увагу покликання сторони позивача на те, що порушенням є сама можливість, яка була підготовлена або створена для викривлення даних обліку газу, оскільки конструкція норми пункту 4 глави 1 розділу І КГРС вказує, що несанкціонованим втручанням є дії, які призводять до даних обліку природного газу.
З врахуванням наведеного, слід дійти висновку, що склад правопорушення може мати місце за наявності складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу.
Відтак, підставою покладення на споживача відповідальності у виді відшкодування збитків є безпосереднє здійснення ним дій по втручанню в роботу ЗВТ, які призвели до несанкціонованого відбору (крадіжки) газу, і такі дії мають призвести до викривлення даних обліку природного газу, а тому а відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність споживача у виді відшкодування майнової шкоди не настає.
Відповідно до ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач покликається на Акт про порушення від 03.01.2020р. (номер бланку 005319), як на доказ несанціонованого втручання відповідача в роботу ЗВТ.
Відповідно положень глави 5 розділу ХІ КГРС підставою для складення такого акта є наявність порушень, визначених у главі 2 цього розділу.
В Акті про порушення №005319 від 03.01.2020р. в графі «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: (детально вказати вид, обставини і суть порушення)» міститься лише запис: осколок під кришкою облікового механізму. Позаяк представник АТ «Львівгаз» Ковальов О.М. не зафіксував факт втручання у ЗВТ, чи його пошкодження (або його складових), не зафіксував зміну показів ЗВТ чи їх коливання, то такий запис сам по собі за відсутності достовірно встановленого факту втручання в лічильник, встановлення вини відповідача в таких діях та встановлення факту викривлення даних обліку газу, не свідчить про несанкціоноване втручання в лічильник.
Відтак, суд приходить до висновку, що Акт про порушення №005319 від 03.01.2020р. не слугує належним і допустимим доказом встановлення факту вчинення відповідачем дій по втручанню в лічильник, встановлення факту про викривлення даних обліку природного газу, в той час як саме наявність таких фактів є визначальною для застосування відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Щодо Акту експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р. слід зазначити, що відповідно приписів Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. №619, передумовою проведення експертизи лічильника є виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу (3.1.1.).
З відомостей Акту експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р. вбачається, що комісія підтвердила відповідність місць фактичного розташування пломб, цілісність та місцезнаходження пломб, цілісність заводського та повірочного тавра, відповідність маркування нормативно-технічній документації.
Суд критично оцінює твердження позивача, що наведені в Акті експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р. відомості про підпиляні фіксатори скла в кількості 26 шт. та царапина на барабані шостого розряду доводить втручання в ПЛГ, оскільки в Акті експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р. відсутні дані про встановлення факту викривлення показників обліку газу, а це вказує на те, що на правильність обліку спожитого газу не вплинули виявлені підпиляні фіксатори скла в кількості 26 шт. та царапини на барабані шостого розряду.
При цьому, суд зауважує, що предметом доказування у такій категорії справ є не тільки факт пошкодження лічильника чи його пломб, а й відбір природного газу з газорозподільних систем поза його обліком (крадіжка газу) чи з викривленими показниками, в той час як факт викривлення показників обліку газу комісія в експертизі не встановила.
Так, судом встановлено, що придатність лічильника до експлуатації, випливає з відомостей повірки, відповідно до яких лічильник вклався у допустимі межі на трьох витратах (за даними Акта Qmax -1,35, Q0.2max 0.83, Qmin -0.58), які відповідно до ДСТУ 3396-96 не повинні перевищувати у відсотках: ± 3 - за об`ємної витрати Qmax; ± 3 - за об`ємної витрати 0,2 Qmax; + 3 - мінус 6 - за об`ємної витрати Qmin, що само по собі виключає викривлення даних обліку природного газу.
При цьому, заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, відомості особистого кабінету відповідача свідчать про те, що річні об`єми споживання газу суттєво не відрізняються, а лічильник справно здійснював облік газу, використаного відповідачем, за який він сплачував кошти в повному обсязі.
Слід також звернути увагу про недоліки при оформленні Акту про порушення від 03.01.2020р. та в Протоколі від 03.03.2020р.,зокрема, відсутній підпис ОСОБА_6 , а в Акті експертизи від 09.01.2020р. відсутній підпис головного метролога ОСОБА_7 .
Що стосується рішення комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020р. про задоволення Акта про порушення №005319 від 03.01.2020р., на підставі якого ОСОБА_2 нараховано необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу на суму 286 618,66грн. як відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та безоблікове споживання газу, то таке не містить покликання на Акт експертизи ЗВТ та/або пломби №19 від 09.01.2020р., а лише покликання на Акт про порушення №005319 від 03.01.2020р. Поза тим рішення комісії АТ «Львівгаз» від 19.02.2020р. про задоволення Акта про порушення №005319 від 03.01.2020р. не містить покликання на норму закону відповідно до якої комісія провела розрахунок суми стягнення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. №3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
З практики ЄСПЛ вбачається, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Обґрунтовано ЄСПЛ суд вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням навденого суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову зв`язку із недоведеністю позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2,5,12,13,76-82,258-259 ЦПК України, -
у задоволені позову Акціонерного товариства «Оператора газорозподільчої системи «Львівгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.06.2022 року.

Суддя І.Р. Волоско