Провадження № 22-ц/801/383/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 рокуСправа № 127/19058/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Кузьменко Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

Рішення ухвалила суддя Романюк Л. Ф.

Рішення ухвалено о 15 год 10 хв у м. Вінниці

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2021 року,

Встановив:

26 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником нежитлового приміщення - магазину АДРЕСА_1 , право власності на яке вона набула в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 30 грудня 2010 року.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 788 від 30 вересня 1996 року було надано дозвіл на проектування і обладнання магазину з квартири АДРЕСА_1 , яка цим же рішенням була визнана непридатною для проживання. У 1997 році її мати здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_2 в магазин на підставі затвердженої та погодженої у встановленому порядку проектної документації.

На початку 2020 року вона отримала копію позовної заяви ОСОБА_1 про знесення належних позивачу сходів до належного їй приміщення магазину, оскільки ОСОБА_1 вважав їх самочинним будівництвом, а також такими, що не дають йому змоги влаштувати сходи до власної квартири. Із позовної заяви вона дізналася, що співвласниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . Так, згідно договору купівлі-продажу квартири від 01 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1577 та договору дарування 1/2 частки квартири від 12 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н. В., ОСОБА_1 є власником 1/2 квартири АДРЕСА_3 . Право власності ОСОБА_1 на частку у даній квартирі зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01 серпня 2017 року та 12 березня 2018 року.

Вказана квартира НОМЕР_2 має загальну площу 54,0 кв. м., житлову площу 37,1 кв. м. та складається із: трьох кімнат 17-4, 17-5, 17-8, кухні 17-3, трьох коридорів 17-1, 17-9, 17-10, санвузла 17-2, двох комор 17-6, 17-7, частини підвалу площею 2,0 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 563 від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 надані вихідні дані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів.

Цим рішенням було зобов`язано замовника: отримати вихідні дані на проектування відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; розробити проектну документацію та затвердити її у встановленому порядку; до прийняття об`єкту до експлуатації укласти договір про сплату пайової участі у розвитку інфраструктури міста; до виконання підготовчих та будівельних робіт приступити після отримання документу, що надає право на виконання зазначених робіт в департаменті архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року, з наступним прийняттям об`єкта до експлуатації в установленому законодавством порядку.

На виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_1 було отримано містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів.

Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року.

ОСОБА_1 був отриманий робочий проект реконструкції його квартири, а 10 квітня 2019 року ним у Департаменті архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради надано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Навесні 2021 року ОСОБА_1 на місці вікна своєї квартири облаштував двері та намагаючись облаштувати власні сходи до своєї квартири, залив бетоном частину належних позивачу сходів, чим перекрив доступ до її власного приміщення магазину.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 набув право на виконання будівельних робіт по реконструкції квартири у протизаконний спосіб, а проведені ним будівельні роботи порушують її права власника суміжного об`єкта нерухомості, з урахуванням наступного. Так, особисто ОСОБА_1 надав до суду копію містобудівних умов і обмежень на проектування реконструкції квартири, які є зовсім іншого змісту, що відрізняється від тих містобудівних умов і обмежень, які були надані Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради на депутатський запит. Отже, на реконструкцію одного і того ж об`єкта нерухомості Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради видано два різних за змістом варіанти містобудівних умов і обмежень, що свідчить про порушення цим відповідачем вимог статей 26 і 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та про порушення її прав власника нерухомості і суміжного землекористувача, тому вони в обох варіантах підлягають до скасування, оскільки містять в собі різні вимоги і обмеження до будівельних робіт, що мають виконуватися відповідачем ОСОБА_1 .

Так, у містобудівних умовах і обмеженнях на проектування реконструкції квартири, що надані ОСОБА_1 , зазначено, що об`єкт реконструкції знаходиться в умовах охорони історико-культурної спадщини, тоді як у примірнику містобудівних умов і обмежень, копія якого надана Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради, вказані умови і обмеження відсутні.

Така неузгодженість в цій частині суттєво впливає на права та обов`язки забудовника, оскільки будівництво об`єкту (сходів) в умовах охорони історико-культурної спадщини потребує від замовника вчинення ряду додаткових дій і оформлення іншого переліку дозвільних документів, що дадуть йому право на початок будівництва.

Так, будівництво в умовах охорони історико-культурної спадщини потребує погодження з органом охорони культурної спадщини, як того вимагає п. 14 ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 22, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

У містобудівних умовах і обмеженнях наявна вимога до ОСОБА_1 про отримання відповідного дозволу в управлінні культури і мистецтв Вінницької обласної державної адміністрації, яка ним не виконана, що обумовлює незаконність (самочинність) майбутнього будівництва сходів з боку відповідача ОСОБА_1 .

Крім цього в містобудівних умовах і обмеженнях не зазначено мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до існуючої споруди - сходів до належного позивачу магазину, що вказує на невідповідність змісту містобудівних умов і обмежень вимогам статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Орган, що видав такі містобудівні умови і обмеження ухилився від виконання покладених на нього обов`язків та віддав питання проектування майбутнього будівництва на розсуд ОСОБА_1 , що в послідуючому призвело до фальсифікації проектної документації з боку ОСОБА_1 і порушення прав позивача на вільне розпорядження, володіння і користування власним нерухомим майном.

Розроблений відповідачем ОСОБА_1 . Робочий проект реконструкції квартири НОМЕР_2 всупереч рішенню виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28 лютого 2019 року № 563 не був затверджений в установленому законом порядку.

Технічні параметри (розмір і місце розташування) майбутнього будівництва сходів до магазину ОСОБА_1 , що містяться у Робочому проекті реконструкції квартири НОМЕР_2 , не лише не враховують її законних інтересів власника сусіднього приміщення, а й прямо їх порушують, оскільки у разі реалізації цього Робочого проекту, сходи до магазина ОСОБА_1 будуть побудовані на місці її сходів, що ведуть до приміщення належного їй магазину, чим буде перекрито доступ до її власного приміщення.

Позивач вважає, що в Робочий проект реконструкції квартири НОМЕР_2 його розробником і замовником ОСОБА_1 були внесені неправдиві відомості, а саме: неправильно відображені розміри і фактичне місце розташування належних їй сходів до магазину, які були зміщені у сторону вхідних дверей її магазину більш ніж на 1 метр. Практичне виконання Робочого проекту, тобто будівництво по зазначених у ньому параметрах, призведе до фізичного знищення її власності та перекриття входу до її магазину, що є неприпустимим в силу вимог статті 321 ЦК України.

Також позивач вказала, що із позовної заяви ОСОБА_1 їй стало відомо про початок ним будівництва - реконструкції належної йому квартири НОМЕР_2 на підставі повідомлення про початок будівельних робіт, у якому зазначив про належність об`єкта реконструкції, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Проте даний об`єкт реконструкції відноситься до класу наслідків СС2 (середні наслідки), про що свідчить містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками, виготовлений ПП «ПрактикБУД» на замовлення ОСОБА_1 .

Дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків належать до об`єктів із середніми наслідками (СС2), що передбачено пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідач ОСОБА_1 не отримав, але виконує будівельні роботи без такого відповідного документу, що свідчить про здійснення ним самочинного будівництва.

У березні 2020 року ОСОБА_1 без затвердженого в установленому порядку проекту реконструкції без узгодження із нею (суміжного землекористувача та співвласника) майбутнього будівництва, а також без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, самовільно почав реконструкцію квартири НОМЕР_2 , а саме: демонтував віконний отвір, на місці якого влаштував дверний отвір та встановив двері, завіз будівельні матеріали для облаштування власних сходів, які має намір повторно будувати на місці належних позивачу сходів до приміщення її магазину.

Позивач вважає, що незаконні дії відповідача ОСОБА_1 порушують її право власності і можуть завдати їй значних матеріальних збитків, зокрема: можуть призвести до знищення належного їй на праві власності нерухомого майна, зупинення її підприємницької діяльності, завдання їй матеріальних збитків у вигляді неотримання доходів та призведе до непередбачуваних та значних матеріальних витрат на відновлення власного майна.

У зв`язку з чим вона просила усунути перешкоди в користуванні нею належним їй на праві власності нежитловим приміщенням - магазином АДРЕСА_1 , а саме:

- скасувати містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 , які затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року;

- припинити право на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 , набуте ОСОБА_1 на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт серії ВН № 98 від 10 квітня 2019 року;

- зобов`язати Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради внести до Реєстру будівельної діяльності відомості про припинення права ОСОБА_1 на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 , на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт серії ВН № 98 від 10 квітня 2019 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2021 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням - магазином АДРЕСА_1 , а саме:

- скасовано містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 , які затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року;

- припинено право на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 , набуте ОСОБА_1 на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт серії ВН № 98 від 10 квітня 2019 року;

- зобов`язано Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради внести до Реєстру будівельної діяльності відомості про припинення права ОСОБА_1 на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 , на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт серії ВН № 98 від 10 квітня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2724,00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , Департамента архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департамента архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.: по 2666,67 грн. з кожного відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департамента архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департамента архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, відмовити повністю.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим, яке постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що безпідставним і необґрунтованим є висновок суду, що відповідач ОСОБА_1 набув право на виконання будівельних робіт по реконструкції квартири НОМЕР_2 у протизаконний спосіб, а будівельні роботи порушують права позивача як власника об`єкта нерухомості та суміжного землекористувача.

Судом першої інстанції не враховано, що вхідна група (сходи і площадка) у нежиле приміщення - магазин НОМЕР_1 , на праві власності позивачу ОСОБА_2 не належить.

Як вбачається із матеріалів справи, фактичні розміри зовнішніх сходів нежитлового приміщення магазину АДРЕСА_1 (під фасадною стіною квартири НОМЕР_2 у цьому ж будинку) не відповідають розмірам сходів, вказаних у проектній документації, а тому є самочинним будівництвом.

Також судом першої інстанції не було встановлено ту обставину, що ОСОБА_2 є суміжним землекористувачем, будь-які докази перебування у користуванні позивача земельної ділянки в матеріалах справи відсутні, а сходи не є окремою спорудою, а є конструктивним елементом. У зв`язку з тим, що такі сходи споруджені позивачем самовільно, без дотримання робочого проекту, у технічному паспорті параметри сходів відмінні від тих, які є в наявності, в матеріалах справи відсутні докази, що сходи споруджені позивачем у відповідності до проектної документації та будівельних норм, що свідчить про самочинне будівництво, тому висновок суду про те, що порушені права позивача як власника нерухомості і суміжного землекористувача, не ґрунтуються на матеріалах справи і нормах чинного законодавства.

Не відповідає дійсності висновок суду, що ОСОБА_1 надані два відмінних за своїм змістом варіанти містобудівних умов та обмежень, оскільки ОСОБА_1 отримав містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири НОМЕР_2 , які були затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року та оприлюднені на офіційному сайті Вінницької міської ради.

Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки акту № 120-ПП від 22 червня 2021 року, складеного за результатами проведення Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради позапланової перевірки щодо отримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ОСОБА_1 відносно квартири НОМЕР_2 , відповідно до якого відсутні будь-які порушення ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на даному об`єкті реконструкції квартири.

Також є помилковим висновок суду в тому, що будівництво об`єкту реконструкції - квартири НОМЕР_2 , відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 (середні наслідки), так як у робочому проекті реконструкції квартири зазначено, що даний об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), оскільки не є новим будівництвом та не містить ознак, передбачених пунктами 10-11 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Є безпідставним та необґрунтованим висновок суду про те, що у березні 2020 року ОСОБА_1 без затвердженого у встановленому законом порядку проекту реконструкції, самовільно почав реконструкцію квартири, оскільки на виконання вимог п. 2.2 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 563 від 28 лютого 2019 року, паспорт фасаду 2-1 був погоджений Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради в установленому законом порядку, про що було зроблено відповідну відмітку і цей паспорт є складовою частиною робочого проекту реконструкції квартири, який був доданий до відзиву на позовну заяву, проте йому як доказу судом не надано належної правової оцінки.

Інші учасники справи рішення суду не оскаржили.

Позивач ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, зазначивши про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, недоведеною, а викладені в ній вимоги - надуманими і такими, що не відповідають передбаченим законом способам захисту цивільного права або інтересу і не знаходять свого відображення у матеріалах справи, тому вона просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Вавшко В. С. також надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Інші відповідачі і третя особа відзив на апеляційну скаргу не надали.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шишковська А. Б. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 і її представник - адвокат Вавшко В. С. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Представник відповідачів Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради і Департаменту архітектурно-будівельного контролю Кавка А. О. апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримала, просить її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (судову повістку отримав 07 лютого 2022 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), у судове засідання не з`явився.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення - магазину АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду (том 1 а. с. 14-15).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 30 грудня 2010 року, яке набуло законної сили 11 січня 2011 року, задоволено позов ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на нежиле приміщення - магазин, загальною площею 43,7 кв. м., що складається із: допоміжного приміщення 18-1, коридора 18-2, залу магазина 18-3, магазина 18-4, санвузла 18-5, частини підвалу під сарай площею 3,0 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці (том 1 а. с. 16).

02 жовтня 2018 року комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (том 1 а. с.17-19).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 788 від 30 вересня 1996 року визнано непридатним для проживання в зв`язку з тим, що не відповідає санітарним і технічним вимогам, квартиру АДРЕСА_1 ; надано дозвіл на проектування та обладнання магазинів на перших поверхах житлових будинків, у тому числі ОСОБА_5 по АДРЕСА_1; зобов`язано замовника оформити необхідну документацію в управлінні архітектури і містобудування виконкому і розробити проектну документацію та погодити її в установленому порядку (том 1 а. с. 20).

Згідно висновку № 5-21-ТЗ про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , наданого ТОВ «ВІН-ГІД ІНЖИНІРИНГ» та затвердженого директором Т. В. Головенько 25 січня 2021 року, за результатами проведення технічного обстеження нежитлового приміщення (магазину) АДРЕСА_1 на предмет відповідності будівельним нормам діючим на момент проведення робіт з реконструкції, дозвільній та проектній документації (1996-1997 роки) - відхилення від будівельних норм, дозвільної документації та проектних рішень, відсутні (том 1 а. с. 31-54). Зокрема у пункті 3.4 «Сходи» даного висновку вказано, що вхідна група до приміщень магазину НОМЕР_1 складається із бетонних проступів та площадки; технічний стан сходів - (ІІ) задовільний, сходи відповідають будівельним нормам на момент реконструкції, дозвільній та проектній документації (том 1 а. с. 38).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 563 від 28 лютого 2019 року надано ОСОБА_1 вихідні дані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів; зобов`язано замовника: отримати вихідні дані на проектування відповідно до пункту статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; розробити проектну документацію та затвердити її в установленому порядку; до прийняття об`єкту до експлуатації укласти договір про сплату пайової участі у розвитку інфраструктури міста; до виконання підготовчих та будівельних робіт приступити після отримання документу, що надає право на виконання вищезазначених робіт в департаменті архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2011 року № 466 (зі змінами від 26 серпня 2015 року № 747) з наступним прийняттям об`єкта до експлуатації в установленому законодавством порядку (том 1 а. с. 55).

Наказом № 45 від 01 березня 2019 року Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради затверджено містобудівні умови і обмеження № 21 від 01 березня 2019 року для проектування об`єкта будівництва по реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів; наказано внести в реєстр містобудівні умови і обмеження для проектування об`єкта реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів в м. Вінниці (том 1 а. с. 56).

Відповідно до цих затверджених містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 21 від 01 березня 2019 року, передбачено, зокрема, наступне: п. 3. Оформлення права землекористування не потребує відповідно до п. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; відповідно до плану зонування м. Вінниця, затвердженого рішенням міської ради від 25 травня 2018 року № 1214: об`єкт реконструкції знаходиться в зоні змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови в умовах охорони історико-культурної спадщини; п. 5. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки існуюча забудова; п. 8. Розробити паспорт кольорового опорядження фасадів з використанням сучасних високоякісних матеріалів зі збереженням єдиної стилістики будівлі; проектування об`єкта вести з урахуванням законних інтересів інших власників або користувачів приміщень (том 1 а. с. 70-72).

Приватним підприємством «Практик БУД» на замовлення ОСОБА_1 виготовлено містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками щодо реконструкції квартири в багатоповерховому будинку під магазин змішаної групи товарів за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а. с. 57-69).

Згідно Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 має у спільній частковій власності 1/2 квартири АДРЕСА_3 на підставі договору дарування 1/2 частки квартири від 12 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лазько С. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 182 (том 1 а. с. 79, 81).

Співвласником спільної часткової власності іншої 1/2 частки цієї квартири НОМЕР_2 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 01 серпня 2017 року (том 1 а. с. 80).

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_6 у 2019 році виготовив робочий проект по реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин змішаної групи товарів (том 1 а. с. 84-89, 90-100).

Згідно наказу № 138 від 09 червня 2021 року Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради вирішено провести позапланову перевірку на об`єкті: будівельні роботи у квартирі АДРЕСА_3 , предметом якої визначено: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (том 1 а. с. 102).

22 червня 2021 року Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради складено акт № 120-ПП за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, згідно якого за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлена відсутність порушень вимог законодавства (том 1 а. с. 104-122).

Позивачем ОСОБА_2 (том 1 а. с. 201-204) надано до справи копію акта комісії МКП «УК «Замостя» від 08 жовтня 2021 року та фотографії знищеного об`єкту нерухомого майна. Із затвердженого начальником МКП «УК «Замостя» Олійниченко В. Д. акта від 08 жовтня 2021 року, вбачається, що виходом на місце - АДРЕСА_8 , було виявлено, що власники квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 самовільно облаштували сходи до своєї квартири, тим самим пошкодивши сходи (демонтували частину сходів), що ведуть до сусіднього магазину, власником якого є ОСОБА_2 (том 1 а. с. 205), що підтверджено фотографіями (том 1 а. с. 206-209).

Із наданої ОСОБА_2 до свого позову копії позовної заяви, датованої 21 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета позову - Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради та ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів. Цим позовом ОСОБА_1 просив суд зобов`язати ОСОБА_2 знести сходи, які незаконно встановлені під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 (том 1 а. с. 123-127).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року (справа № 127/1511/20) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета позову - Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради та ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів, задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 знести частину зовнішніх сходів нежитлового приміщення квартири АДРЕСА_3 , що розташовані під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 , а саме у частині невідповідності розміру сходів «Проекту реконструкції квартири під магазин» (Додаток 1 до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року). Встановлено, що висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року є невід`ємною частиною рішення суду. В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, залишено без задоволення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, ухваленій у справі № 127/1511/20, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , якою вона оскаржила рішення суду в цілому, залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року, постановленій по справі № 127/1511/20, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета позову - Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради та ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Тобто, на день ухвалення оскаржуваного рішення суду 08 грудня 2021 року по даній цивільній справі № 127/19058/21, існувало рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2021 року по справі № 127/1511/20, у якій брали участь ті самі особи.

Отже, зазначене рішення суду від 03 вересня 2021 року набрало законної сили 11 листопада 2021 року, та, згідно положень статті 18 ЦПК України, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Департаментом архітектури та містобудування на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 видано два різних за змістом варіанти містобудівних умов і обмежень, що свідчить про порушення вказаним органом вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та про порушення прав власника нерухомості і суміжного землекористувача, у зв`язку з чим такі містобудівні умови та обмеження в обох варіантах підлягають до скасування, оскільки вони містять у собі різні вимоги і обмеження до будівельних робіт. Неузгодженість між примірниками містобудівних умов і обмежень суттєво впливає на права та обов`язки забудовника, так як будівництво нового об`єкту (сходів) в умовах охорони історико-культурної спадщини потребує від замовника вчинення ряду додаткових дій і оформлення іншого переліку дозвільних документів, що дають право на початок будівництва. Крім цього відповідачем ОСОБА_1 не виконана вказана в цих містобудівних умовах і обмеженнях вимога про отримання відповідного дозволу в управлінні культури і мистецтв Вінницької обласної державної адміністрації, що обумовлює незаконність (самочинність) майбутнього будівництва сходів. Також в містобудівних умовах і обмеженнях не зазначено мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до існуючої споруди - сходів магазину, що також вказує на їх невідповідність вимогам статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Розроблений відповідачем ОСОБА_1 робочий проект реконструкції квартири АДРЕСА_3 всупереч вимог рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 563 від 28 лютого 2019 року не був затверджений в установленому законом порядку. Технічні параметри в робочому проекті не враховують законних інтересів власника сусіднього приміщення і порушують їх, оскільки сходи до магазину ОСОБА_1 будуть побудовані на місці сходів ОСОБА_2 , що призведе до фізичного знищення власності ОСОБА_2 і перекриття входу до її власного приміщення - її магазину, що є неприпустимим в силу вимог статті 321 ЦК України.

Також суд вказав на те, що будівництво об`єкту реконструкції - сходів до приміщення квартири відповідача ОСОБА_1 без отримання ним від органу державного архітектурно-будівельного контролю дозволу, передбаченого статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. А у березні 2020 року відповідач ОСОБА_1 без затвердженого у встановленому порядку проекту реконструкції, без узгодження з ОСОБА_2 (суміжного землекористувача та співвласника) майбутнього будівництва, а також без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, самовільно почав реконструкцію квартири АДРЕСА_3 .

Із таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки). Містобудівні умови та обмеження містять: назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); інформацію про замовника; відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду. Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду.

Класи наслідків (відповідальності) будівель і споруд визначаються статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за правилами якої клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм і правил, затверджених згідно із законодавством. Клас наслідків визначається для кожного об`єкта - будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови).

Відповідно до зазначеної статті 32 усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3. До незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені об`єкти: характеристики можливих наслідків від відмови (стану об`єкта, при якому неможливо використовувати його або складову частину за функціональним призначенням) яких перевищують: рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно перебуватимуть на об`єкті, - 50 осіб; рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які періодично перебуватимуть на об`єкті, - 100 осіб; рівень матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта, - 2500 мінімальних заробітних плат (до розрахунку збитків не включаються збитки замовників будівництва, які будують об`єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних та комунальних підприємств, бюджетних установ); пам`ятки культурної спадщини національного та місцевого значення, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини»; нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони не можуть бути менші за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки) тощо.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статі 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).

За правилами статті 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу (частина 1). Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (частина 2).

Частинами 1-5 статті 319 ЦПК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до цієї статті, власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, звернувшись до суду із відповідним негаторним позовом. Підставою для подання такого негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження, користування належним йому майном. Для подання негаторного позову достатньо, щоб такі дії об`єктивно порушували права власника та щоб такий позов відповідав усім формальним вимогам процесуального права і містив усі основні елементи цивільно-правового позову, якими є його предмет і підстава.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову слугуватимуть посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із таким негаторним позовом, подавши, відповідно вимогам статті 175 ЦПК України, позовну заяву про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, якою просила усунути перешкоди в користуванні нею належним їй на праві власності нежитловим приміщенням - магазином АДРЕСА_1 , а саме: скасувати містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 , які затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року; припинити право на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 , набуте ОСОБА_1 на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт серії ВН № 98 від 10 квітня 2019 року та зобов`язати Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради внести до Реєстру будівельної діяльності відомості про таке припинення права ОСОБА_1 на початок виконання зазначених будівельних робіт (том 1 а. с. 1-13).

На виконання вимог пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позивач виклала обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач вказала, що відповідач ОСОБА_1 набув право на виконання будівельних робіт по реконструкції квартири НОМЕР_2 у протизаконний спосіб, а саме: будівельні роботи порушують її права власника суміжного об`єкта нерухомості.

Також у своєму позові вказала, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до неї, про знесення самовільно споруджених сходів, до якого додав копію містобудівних умов і обмежень на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 . За цим позовом Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у справі № 127/1511/20.

ОСОБА_2 у своєму позові вказала, що ці зазначені у позові ОСОБА_1 та отримані ним містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції кватири НОМЕР_2 , видані згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 563 від 28 лютого 2019 року та затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 45 від 01 березня 2019 року, які виготовлені цим органом із порушеннями вимог статей 26 і 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у тому числі без зазначення мінімально допустимих відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючої споруди - сходів до належного їй магазину.

Також, розроблений відповідачем ОСОБА_1 . Робочий проект реконструкції квартири НОМЕР_2 , не лише не враховує її законних інтересів власника сусіднього приміщення, а й прямо їх порушує, оскільки у разі реалізації цього Робочого проекту, сходи до магазина ОСОБА_1 будуть побудовані на місці її сходів, що ведуть до приміщення належного їй магазину, чим буде перекрито доступ до її власного приміщення. При цьому позивач вважає, що в Робочий проект реконструкції квартири НОМЕР_2 його розробником і замовником були внесені неправдиві відомості, а саме: неправильно відображені розміри і фактичне місце розташування належних їй сходів до магазину, які були зміщені у сторону вхідних дверей її магазину більш ніж на 1 метр (том 1 а. с. 1-13).

Позивач ОСОБА_2 , також вказала, що із позовної заяви ОСОБА_1 по цивільній справі № 127/1511/20 їй стало відомо про початок будівництва ним реконструкції належної йому квартири НОМЕР_2 на підставі повідомлення про початок будівельних робіт, у якому зазначено про належність об`єкта реконструкції, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Проте даний об`єкт реконструкції відноситься до класу наслідків СС2 (середні наслідки). Дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків належать до об`єктів із середніми наслідками (СС2) відповідач ОСОБА_1 не отримав, що свідчить про здійснення ним самочинного будівництва.

При цьому у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_2 викладаючи обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, фактично викладає заперечення проти позову, поданого ОСОБА_7 до неї - ОСОБА_2 , про знесення самовільно споруджених сходів, по іншій цивільній справі № 127/1511/20.

Так, судом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог - Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради і ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів, за яким Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у справі № 127/1511/20.

У подальшому ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю і просила усунути перешкоди в користуванні власністю - нежитловим приміщенням - магазином АДРЕСА_1 шляхом заборони відповідачу порушувати цілісність сходинок та площадки, прилеглих до цього нежитлового приміщення - магазину НОМЕР_1 , за яким Вінницьким міським судом відкрито провадження № 127/2977/21.

Цивільні справи об`єднані в одне провадження № 127/1511/20.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року по справі № 127/1511/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради і ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів, задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 знести частину зовнішніх сходів нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , що розташовані під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 , а саме у частині невідповідності розміру сходів «Проекту реконструкції квартири під магазин» (Додаток № 1 до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року).

Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року визнано невід`ємною частиною рішення суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено у задоволенні.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю, залишено без задоволення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року залишено без змін.

Згідно вимог частини 2 статті 273 і статті 384 ЦПК України рішення суду по справі № 127/1511/20 набрало законної сили 11 листопада 2021 року та згідно положень статті 18 ЦПК України, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню.

Рішенням суду по справі № 127/1511/20 встановлено, що під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 розташовані зовнішні сходи нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , що перешкоджає влаштуванню входу до приміщення магазину; фактичні розмірі зовнішніх сходів нежитлового приміщення магазину АДРЕСА_1 (під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 ) не відповідають розмірам сходів, вказаним у проектній документації. Такі обставини встановлені судом по справі, у тому числі: фотоматеріалами (фототаблицями), висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року тощо.

Також по справі № 127/1511/20 рішенням суду встановлено, що у власності ОСОБА_2 перебуває нежитлове приміщення магазину, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається із: допоміжного приміщення 18-1, коридора 18-2, зали магазину 18-3, зали магазину 18-4, санвузла 18-5, частини підвалу під сарай площею 3,0 кв. м. (загальна площа 43,7 кв. м.) і до складу якого не входить спірна «вхідна група».

Встановивши такі обставини суд по справі № 127/1511/20 прийшов до висновку про необхідність зобов`язання ОСОБА_2 знести частину зовнішніх сходів нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , а саме у частині невідповідності розміру сходів «Проекту реконструкції квартири під магазин» (Додаток 1 до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року).

Згідно вимог статі 82 ЦПК України, яка визначає підстави для звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4); обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина 5).

Таким чином рішенням суду, яке набрало законної сили встановлена така обставина, як не входження до складу нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 , сходів до належного їй магазину АДРЕСА_1 .

Про те, що сходи, які ведуть до приміщення магазину НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , що по АДРЕСА_8 , не входять до складу нерухомого майна - приміщення магазину НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , свідчать також матеріали даної цивільної справи, зокрема: Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення - магазину АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду, де об`єктом нерухомого майна є нежитлове приміщення, магазин загальною площею 43,7 кв. м., який в цілому складається з приміщень: допоміжне приміщення 18.1, коридор 18.2, зали магазину 18-3, 18-4, санвузол 18-5, частина підвалу під сарай площею 3,0 кв. м.; Витяг про державну реєстрацію прав власника ОСОБА_2 на нежиле приміщення НОМЕР_1, магазин, що виникло на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці (справа № 2-2090/10) від 30 грудня 2010 року; рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 30 грудня 2010 року, яке набуло законної сили 11 січня 2011 року, яким визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на нежиле приміщення - магазин, загальною площею 43,7 кв. м., що складається із: допоміжного приміщення 18-1, коридора 18-2, залу магазина 18-3, магазина 18-4, санвузла 18-5, частини підвалу під сарай площею 3,0 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці; технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , де у розділі «Експлікація» відсутній запис про спірні сходи (том 1 а. с. 14-22).

Доказів протилежного позивач ОСОБА_2 не надала і судом таких обставин справи не встановлено.

При цьому також враховується рішення суду від 03 вересня 2021 року, що набрало законної сили, яким встановлено, що сходи до нежитлового приміщення НОМЕР_1 не відповідають розміру сходів визначених «Проектом реконструкції квартири під магазин», у зв`язку з чим суд цим рішенням зобов`язав ОСОБА_2 знести частину сходів біля приміщення НОМЕР_1, що розташовані під фасадною стіною квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 до її магазину НОМЕР_1 побудовані сходи із такою невідповідністю, яка порушує право власності ОСОБА_1 , із чого також слідує, що відповідач ОСОБА_1 не порушує прав власності позивача ОСОБА_2 , а оскільки судом не встановлено такого порушення відповідачем ОСОБА_1 права власності позивача ОСОБА_2 , тому таке непорушене право не підлягає судовому захисту.

Позивачем ОСОБА_2 до справи наданий доказ - висновок № 5-21-ТЗ про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , складений ТОВ «ВІН-ГІД ІНЖИНІРИНГ» та затверджений директором Т. В. Головенько 25 січня 2021 року, про те, що за результатами проведення технічного обстеження нежитлового приміщення (магазину) АДРЕСА_1 на предмет відповідності будівельним нормам діючим на момент проведення робіт з реконструкції, дозвільній та проектній документації (1996-1997 роки) - відхилення від будівельних норм, дозвільної документації та проектних рішень, відсутні (том 1 а. с. 31-54). В описовій частині цього висновку у пункті 3.4 «Сходи» вказано, що вхідна група до приміщень магазину НОМЕР_1 складається із бетонних проступів та площадки; сходи відповідають будівельним нормам на момент реконструкції, дозвільній та проектній документації (том 1 а. с. 38).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Позивач, виконуючи вимоги статей 12, 13, 81 ЦПК України та з дотриманням вимог статей 76, 77 і 95 ЦПК України, на обґрунтування заявлених нею позовних вимог, надала зазначений письмовий доказ.

Такий письмовий доказ оцінюється судом з дотриманням вимог статті 89 ЦПК України, якою передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом надана оцінка окремо цьому письмовому доказу так і у сукупності з іншими доказами, зібраними по справі. За результатами такої оцінки слідує, що цей доказ не можна визнати належним і достовірним, оскільки він суперечить встановленим по справі обставинам, зокрема обставинам, які встановлені рішенням суду від 03 вересня 2021 року по справі № 127/1511/20, що не потребують доказування при розгляді іншої справи.

З урахуванням встановлених по справі обставин та наведених норм матеріального і процесуального права, слід дійти висновку про те, що позивачем не доведено фактів порушення відповідачами її права на вільне розпорядження, володіння і користування власним нерухомим майном, оскільки судом достовірно встановлено, що таке спірне майно як сходи до магазину НОМЕР_1 , не є власністю позивача, при тому, що розміри цих сходів не відповідають розмірам, визначених у «Проекті реконструкції квартири під магазин» та підлягають знесенню згідно рішення суду від 03 вересня 2021 року по справі № 127/1511/20, що набрало законної сили.

Зазначені у позові порушення інших відповідачів по справі - Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради і Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, не порушують права власності належного позивачу ОСОБА_2 нерухомого майна - магазину, тому таке не порушене право не підлягає судовому захисту.

За таких обставин заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не ґрунтуються на законі, тому до задоволення не підлягають.

З урахуванням наведеного колегія суддів прийшла до висновку про незаконність рішення суду першої інстанції про задоволення позову, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно роз`яснень наданих у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Отже, у зв`язку із висновком суду апеляційної інстанції про скасування рішення суду, ухваленого по суті спору, постановлене за заявою позивача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу по справі, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2021 року (том 2 а. с. 17) втрачає силу.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України визначено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи слідує, що у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції відповідач поніс судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4086,00 грн. (том 2 а. с. 34), яка у зв`язку із задоволенням його апеляційної скарги підлягає до стягнення на його користь із позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судового збору суму 4086,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2022 року