Справа № 342/1195/21
Провадження № 2/342/50/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Візінська Галина Василівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельних ділянок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінська Галина Василівна, місцезнаходження якої: вул. Шевченка, 71А, офіс 7, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , та просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку земельних ділянок: кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9137 га та кадастровий номер :04:001:0025, площею 0,9105 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в с. Виноград Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що cин позивача - ОСОБА_3 мав у приватній власності дві земельні ділянки: кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9137 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Виноград Коломийського району Івано-Франківської області; кадастровий номер :04:001:0025, площею 0,9105 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Виноград Коломийського району Івано-Франківської області. Право власності на вищевказані земельні ділянки підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та інформацією державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Державні акти на вищевказані земельні ділянки у позивача відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Він мав у приватній власності вищевказані земельні ділянки. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме вищевказані земельні ділянки.

Спадкоємцем першої черги за законом є його мама ОСОБА_1 , тобто Позивач.

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Позивач вчасно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельних ділянок: площею 0,9137 га, кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9105 га, кадастровий номер :04:001:0025, які розташовані на території села Виноград Коломийського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що останній не надав нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить: кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9137 га 41568,78 грн.; кадастровий номер :04:001:0025, площею 0,9105 га 41423,19 грн.

16.11.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до нього про визнання права власності на Ѕ частку земельних ділянок, що належали сину позивача ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги відмовити за безпідставністю позовних вимог. У даному відзиві зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 не грунтуються на вимогах Закону та не підлягають задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і цього дня відкрилася спадщина на все належне йому майно. 22 квітня 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким розпорядив відповідачу все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, все що буде належати йому за законом. Заповіт посвідчений секретарем Виноградської сільської ради 22.04.2015 року та зареєстровано за №3. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. Спадкодавець охопив заповітом всю належну йому спадщину, заповіт не скасовувався та не визнавався недійсним, спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини не відмовився, отже застосуванню підлягають приписи спадкування за заповітом. Реалізовуючи свої спадкові права, відповідач подав до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. заяву про прийняття спадщини, за якою була заведена спадкова справа. Разом із заявою подав оригінали державних актів на спадкові земельні ділянки. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на половину земельних ділянок, мотивуючи позовні вимоги відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак, це неналежний спосіб захисту прав позивача, що є підставою для відмови у позові. Отже, звернутися з позовом про визнання права власності позивач могла у тому випадку, коли б у спадкодавця були відсутні державні акти на землю. Проте, спадкодавець при житті отримав державні акти на спадкові земельні ділянки. Ці державні акти ОСОБА_2 подав нотаріусу разом із заявою про прийняття спадщини при заведенні спадкової справи. А тому, звернення в суд з даним позовом з мотивів відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно є безпідставним. З позову слідує, що ОСОБА_1 претендує на спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Проте, згідно приписів ст.1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом і у позивача відсутні правові підстави для спадкування, визначені ст.1261 ЦК України, на які покликається позивач. У позовній заяві зазначено, що позивач буде ставити питання про стягнення судових витрат з відповідача, що суперечить вимогам закону. Підставою звернення до суду з позовною заявою стала відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у позивача. ОСОБА_2 , як відповідач, ніяким чином права позивача не порушив, рішення про відмову у видачі документу на спадщину приймав нотаріус з причин, що не залежать від відповідача, а тому він не повинен відшкодовувати позивачу судові витрати.

16.02.2022 представник позивача адвокат Візінська Галина Василівна подала до суду пояснення, в яких зазначила, що позивач успадковує майно померлого сина як спадкоємець обов`язкової частки в порядку ст. 1241 ЦК України. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку, або особи з інвалідністю І, ІІ, ІІІ груп, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Позивач на момент смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла 77 років. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом, тому вона має право на половину спадщини померлого сина ОСОБА_3 . У зв`язку із тим, що у позивача відсутні оригінали державних актів на земельні ділянки, які успадковуються, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

16.03.2022 представник відповідача адвокат Ігнатюк Л.В. ОСОБА_2 подала до суду пояснення, в яких зазначила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.11.2020 року (справа 292/389/17) висловив правову позицію стосовно визначення розміру обов`язкової частки у спадщину наступного змісту - «Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. …». У ОСОБА_3 було два сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_3 вони не підтримували стосунків з батьком, не спілкувалися з ним, не були присутні на похороні. За реалізацією своїх спадкових прав вони не зверталися. Однак, як слідує з правової позиції Верховного Суду, при визначенні розміру обов`язкової частки позивача ОСОБА_1 враховуються всі потенційні спадкоємці першої черги за законом. У разі, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом, спадкоємцями першої черги за законом були б мати та двоє синів, кожен з них претендував би на 1/3 частку. Виходячи з того, що згідно ст.1241 ЦК України, розмір обов`язкової частки у спадщині складає половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, позивач ОСОБА_1 може претендувати лише на 1/6 частку (половину від 1/3).

Учасники справи в судове засідання 04.07.2022 не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Візінська Г.В. подала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримують, судовий розгляд справи просять провести за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ігнатюк Л.В. подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без відповідача та його представника на підставі поданих документів.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно копій: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №111778, виданого 11.10.2010 на підставі розпорядження Городенківської РДА № 475 від 14 грудня 2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №111777, виданого 11.10.2010 на підставі розпорядження Городенківської РДА № 475 від 14 грудня 2005 року інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274419114 від 13.09.2021, Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.10.2021 - земельні ділянки, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9137 га,кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9105 га, кадастровий номер :04:001:0025, розташовані на території Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, належить ОСОБА_3 . Нормативна грошова оцінка даних земельних ділянок станом на 30.09.2021 становить: площею 0,9137 га,кадастровий номер :04:001:0024 41568,78 грн., площею 0,9105 га, кадастровий номер :04:001:0025 41423,19 грн., що доводиться копією витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

За заповітом, посвідченим 22.04.2015 секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради Городенківського району, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає в селі Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 3. Даний заповіт є чинним, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 57389940, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64244317 від 06.04.2021.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 54 років в с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за №159 від 03.03.2021, що стверджено копією Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 , виданого 16.09.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Вналідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті був зареєстрований по АДРЕСА_2 ; разом із ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується довідкою № 2/197 від 13.09.2021, виданою Виноградським старостисньким округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 21 від 29.04.1966, доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 29.04.1966.

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 21.09.1995 слідує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 має двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що стверджується копіями записів актів про народження № 31 від 29.07.1989, № 26 від 24.08.1991, складених виконавчим комітетом Кулачківської сільської Ради народних депутатів Снятинського району Івано-Франківської області.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , що укладений 09 травня 1989 року у виконкомі Кулачківської сільської ради Снятинського району, а/з № 8, розірвано на підставі рішення Снятинського районного суду № 2-646 від 07.08.2006, що вбачається із копії актового запису про розірвання шлюбу № 91 від 05.06.2007.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (відповідач) та спадкоємцем першої черги за законом, яка у відповідності до ст. 1241 ЦК України має обов`язкову частку у спадщині є ОСОБА_1 (позивач).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 45/2021, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець ОСОБА_2 (відповідач) та спадкоємець першої черги за законом, яка у відповідності до ст. 1241 ЦК України має обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_1 (позивач) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини, у строк, передбачений ст. 1270 ЦПК України.Копією Витягу № 64244286 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 06.04.2021 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67463915 (номер у нотаріуса 45/2021), спадкодавець ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входять: земельні ділянки, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9137 га,кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9105 га, кадастровий номер :04:001:0025, розташовані на території с. Виноград Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області.

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.10.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельних ділянок, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9137 га,кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9105 га, кадастровий номер :04:001:0025, розташованих на території с. Виноград Коломийського району Івано-Франківської області, оскільки спадкоємець не надала правовстановлюючих документів, які б посвідчували би право власності спадкодавця на вказані земельні ділянки.

Колегія суддів цивільного суду ВС у справі № 292/389/17 від 25.11.2020 визначила коло спадкоємців за законом першої черги, які враховуються для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині. Частиною 1 ст. 1241 ЦК встановлено, що, зокрема, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. До таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_3 є його матір ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті сина та має обов`язкову частку у спадщині, та сини спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не прийняли спадщину після смерті батька.

ОСОБА_1 на час смерті сина ОСОБА_3 , тобто на час відкриття спадщини, виповнилося 76 років і відповідно до статті 75 СК України, статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона вважається непрацездатною особою та маєзгідно ч. 1 ст. 1241 ЦК право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця, яка становить 1/6 (1/2 від 3).

Прийняття спадщини спадкоємцем, є обов`язковою умовою здійснення права на спадщину як за законом і за заповітом, так і права на обов`язкову частку у спадщині.До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 червня 2020 року по справі № 556/734/13-ц.

Як передбачено ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що через відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки, вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на дане нерухоме майно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності: на 1/6 частку земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0024, площею 0,9137 га та 1/6 частку земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0025, площею 0,9105 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Виноград Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області;в іншій частині позовних вимог слід відмовити;

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 131,152 ЗК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на:

-1/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9137 га, кадастровий номер :04:001:0024, що розташована в с. Виноград Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області;

-1/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9105 га кадастровий номер :04:001:0025, що розташована в с. Виноград Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області.

В іншій частині позовувідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 04.07.2022.

Суддя: Федів Л. М.