КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 752/2039/21 Головуючий у І-й інстанції -Шум Л.М.
апеляційне провадження № 22-ц/824/7473/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Рощина Івана Геннадійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Банку «Форвард» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до АБ «Форвард» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала, що вона з 20.07.2017 року обіймала посаду провідного фахівця з продажу Київського відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку, з 09.09.2019 року вона переведена на посаду заступника начальника відділення. 18.12.2020 року, наказом № 957-К позивача звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, з наступних підстав.

20.11.2020 року позивачці повідомлено про нестачу грошових коштів та ініціювання за цим фактом службового розслідування. Нестачу грошових коштів виявлено під час ревізії готівки, що була вилучена із банкомата під час розвантаження із відображенням суми нестачі, про що складено відповідний акт. За даним фактом ОСОБА_1 03.12.2020 року надала письмові пояснення щодо обставин інкасації банкомата, яка відбулась 12.11.2020 року, в яких зазначила, що в процесі інкасації банкомата позивач діяла відповідно до керівних документів Національного банку України та іншої функціонально-технічної документації банку, жодних трудових порушень не допускала.

Позивач вказувала, що жодних пояснень та документів щодо причин звільнення відповідачем позивачу не надано, в тому числі щодо грубого порушення, що стало причиною звільнення.

При цьому вказувала, що внаслідок психологічного тиску зі сторони працівників відповідача, позивач зазнала сильного душевного хвилювання, внаслідок чого погіршився її стан здоров?я.

Посилаючись на викладене просила задовольнити позов, визнати незаконним та скасувати наказ № 957-К в частині звільнення ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку; стягнути з АТ «Банк Форвард» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 20 773,13 грн.; стягнути з АТ «Банк Форвард» 50 000 грн. моральної шкоди, спричиненої їй неправомірними діями відповідачів.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Рощин І.Г., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У поданому відзиві адвокат Ручка О.С., діючий в інтересах АТ «Банк «Форвард», просив судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність рішення суду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Банк «Форвард» заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду обгрунтованим.

Ні позивачка, ні її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від адвоката Рощина І.Г., діючого в інтересах позивачки, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі, розгляд якої призначено раніше.

Разом з тим, будь-яких належних та переконливих доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання представником позивачки не надано. За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки та її представника на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що згідно наказу АТ «Банк Форвард» № 788-К від 20.07.2017 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду провідного фахівця з продажу Київського відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку АТ «Банк Форвард» (а.с. 102).

Наказом АТ «Банк Форвард» № 932-К від 09.09.2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника Київського відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку АТ «Банк Форвард» (а.с. 103).

Судом також встановлено, що наказом АТ «Банк Форвард» № 957-К від 18.12.2020 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 18.12.2020 року за одноразове грубе порушення трудових обов?язків, згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 105).

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення (ст. 147 КЗпП України).

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

Пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до частини третьої статті 41 КЗпП України розірвання договору

у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення працівника за порушення, яке має ознаки одноразовості. Так, і рішення компетентного органу власника підприємства, і наказ про звільнення повинні містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення.

За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити посилання на цілу низку (систему) порушень, за які був звільнений позивач, а лише вказувати на одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

За правилом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, за змістом цих норм ЦПК України та положень КЗпП саме роботодавець повинен довести підставу звільнення працівника.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про судову практику розгляду судами трудових спорів", у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правилаі порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Грубість порушення трудових обов`язків характеризуються характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір.

З матеріалів справи слідує, що 26.11.2020 року від Управління платіжних карт АТ «Банк Форвард» ОСОБА_2 надійшла службова записка про виявлення факту недостачі грошових коштів при інкасації 20.11.2020 року АТМ № 8437, розташованого в зоні «24» Київського відділення № 1 за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Нестачу грошових коштів при інкасації АТМ № 8437 20.11.2020 року у сумі 50 000 грн. зафіксовано меморіальним ордером № 1468307 від 20.11.2020 року (а.с. 179).

За фактом виявлення недостачі в АТМ № 8437 Київського відділення № 1 проведено службове розслідування, за результатами якого 17.12.2020 року складено висновок (а.с. 124-126).

З вказаного висновку слідує, що в ході проведення перевірки встановлено, що 20.11.2020 року начальником Відділення ОСОБА_3 та касиром відділення ОСОБА_4 було проведення розвантаження АТМ № 8437, під час якого виявлено недостачу в касетах видачі грошових коштів, а саме купюр номіналом 500 грн. в кількості 100 штук на загальну суму 50 000 грн.

Попередня інкасація АТМ проводилася 12.11.2020 року заступником начальника відділення ОСОБА_1 та касиром ОСОБА_4 , які визначені матеріально відповідальними особами.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11.11.2020 року о 16.23 год. їм надійшло повідомлення від співробітника УПК банку про недостатність коштів в АТМ №8437 та необхідність завантаження його грошовими коштами. На цій підставі та у відповідності з п. 5.1.5 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було прийнято рішення про проведення інкасації зранку 12.11.2020 року.

12.11.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після відкриття грошового сховища та вилучення з нього необхідної суми для роботи каси, у зв?язку із відсутністю у відділенні клієнтів, було прийнято рішення про проведення інкасації АТМ, в зв`язку з чим було здійснене ще одне відкриття грошового сховища в період часу з 9.15 год. до 9.20 год. для вилучення необхідної суми для завантаження касет АТМ.

Зі сховища додатково було взято 8 банківських пачок купюр номіналом 500 грн. на загальну суму 400 000 грн. та 10 банківських пачок купюр номіналом 100 грн. на загальну суму 100 000 грн.

В сейфі каси вже знаходились 10 банківських пачок купюр номіналом 200 грн. на загальну суму 200 000 грн. та одна банківська пачка купюр номіналом 500 грн. на загальну суму 50 000 грн., необхідних для завантаження касет банкомата.

Перед початком завантаження орієнтовно в 9.25 год. порожні відкриті касети були розкладені в касовому вузлі на правому боковому столі. Поруч з касетами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були розкладені та в порушення вимог Порядку супроводження роботи банкоматів в АТ «Банк Форфард», перераховані по «корінцям» (упаковка купюр по 100 штук в банківській упаковці) грошові кошти номіналами відповідними касетам.

ОСОБА_4 завантажувала касету купюрами номіналом 100 грн. в кількості 1 000 штук, після чого займалась роздруківкою ярликів, внесенням необхідних даних та проставленням печаток.

Завантаженням касет купюрами номіналом 500 грн. та 200 грн. займалась одноосібно ОСОБА_1 . Після закінчення завантаження касет ОСОБА_4 опломбувала їх металевою пломбою.

Завантаження касет здійснювалось в досить швидкому темпі без дотримання необхідних вимог ФТД. По суті весь процес завантаження та опломбування касет по часу тривав не більше 15 хвилин.

Таким чином, завантаження касет грошовими коштами було проведено з порушенням вимог п. 4.6 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард», а саме перерахування грошових коштів проводилось не покупюрно, а по корінцям банківських пачок, касети завантажувалися відразу касиром ОСОБА_4 та контролером ОСОБА_1 на відміну від вимог про завантаження касет касиром під наглядом контролера.

За результатами аналізу електронного журналу АТМ № 8437 встановлено, що 12.11.2020 року в касеті 3-го типу (купюри номіналом 500 грн.) повинно знаходитись 900 купюр (дані вводяться вручну контролером Відділення при завантаженні касет в АТМ). За результатами інкасації 20.11.2020 року встановлено, що АТМ фактично видав 800 купюр номіналом 500 грн., при цьому касета 3-го типу була порожня, що вказує на те, що в касеті насправді було лише 800 купюр замість 900 купюр.

Згідно висновків компаній ТОВ «ПрінтекЕЛ.ЕЛ.Сі» та ПАТ «Український процесінговий центр», які обслуговують АТМ № 8437, ніяких збоїв та помилок в роботі, які б могли привести до некоректного відображення лічильника купюр модуля видачі АТМ в період між 12.11.2020 року та 20.11.2020 року не виявлено.

Купюри номіналом 500 грн. в АТМ № 8437 закінчилися ще 13.11.2020 року, що було також підтверджено інформацією ТОВ «ПрінтекЕЛ.ЕЛ.Сі».

При перегляді та аналізі відеозаписів з камер відеоспостереження, розміщених в зоні «24» Відділення, встановлено, що кількість операцій по зняттю грошових коштів з АТМ № 8437 співпадає з кількістю відображених в електронному журналі АТМ. Суми коштів частини клієнтів, які перераховували гроші після отримання в АТМ № 8437, співпадали з сумами, відображених в електронному журналі АТМ. Також згідно даних відеозапису останній раз купюру номіналом 500 грн. АТМ видав 13.11.2020 року.

На підставі висновків ТОВ «ПрінтекЕЛ.ЕЛ.Сі» та ПАТ «Український процесінговий центр», а також даних відеозапису можна констатувати коректність роботи АТМ, відсутність збоїв в його роботі та пропажу грошей, саме в касі Відділення.

Крім того, 10.12.2020 року було проведено психофізіологічне дослідження працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 за участю експерта-поліграфолога ОСОБА_5 . Згідно наданих висновків експерта від 13.12.2020 року даних щодо причетності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до крадіжки коштів не отримано.

За результатами проведеного службового розслідування комісія дійшла висновку про те, що недостача коштів у сумі 50 000 грн. спричинена внаслідок грубого порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вимог п. 4.6 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард». При цьому, заступник начальника Київського відділення № 1 ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється в причетності до крадіжки зазначеної суми в приміщенні касового вузла Відділення, так як саме вона завантажувала касету купюрами номіналом 500 грн., та на підставі висновку експерта поліграфолога про її можливу причетність.

Отже, в ході службового розслідування було встановлено, що недостача коштів в сумі 50 000 грн. спричинена внаслідок грубого порушення позивачкою вимог п.4.6 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард», що і стало підставою для її звільнення із займаної посади за ч.1 ст. 41 КЗпП України (на підставі висновків службового розслідування та рішення Дисциплінарної комісії (протокол №4 від 17 грудня 2020 року), у зв`язку з грубим порушенням функціонально-технологічної документації банку у процесі інкасації банкомату, що призвело до недостачі грошових коштів.

Позивачем не було спростовано належними та допустимими доказами висновків службового розслідування від 17.12.2020 року.

Судом встановлено, що на дату звільнення ОСОБА_1 займала посаду заступника начальника Київського відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку АТ «Банк Форвард», відтак відповідач мав право застосувати щодо неї дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган, в силу частини третьої статті 149 КЗпП України, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Обов`язковою умовою визнання діянь працівника як порушення трудових обов`язків є протиправність цих діянь, наявність вини, незалежно від її форми та причинного зв`язку між порушенням і його наслідку.

Порушення трудових обов`язків з прямим умислом може бути визнаним таким, що підпадає під пункт 1 частини першої статті 41 КЗпП України, навіть за відсутності шкідливих наслідків.

Під порушенням трудових обов`язків розуміється невиконання чи неналежне їх виконання. До трудових обов`язків віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншими локальним нормативним актом та законодавством про працю.

З посадової інструкції заступника начальника відділення регіональної дирекції Управління регіонального розвитку АТ «Банк Форвард», затвердженої 09.10.2019 року, копія якої наявна матеріалах справи, видно, що до обов?язків позивача на вказаній посаді належало, зокрема, здійснення контролю операційної та касової роботи відділення; контроль роботи з готівковими коштами, цінностями (матеріальними/нематеріальними), а також їх збереження у відділенні банку (ст.2) (а.с. 109,110).

Згідно п. 4.6 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард», затвердженим наказом № 193 від 08.05.2019 року, касир, відповідальний за інкасацію, під наглядом контролера, перераховує покупюрно відповідну суму грошових коштів, перевіряє купюри на пересортицю і справжність, вкладає їх в порожні касети, закриває і опломбовує касети власним пломбіратором (а.с. 134 зворот).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2020 року перерахування грошових коштів проводилось не покупюрно, а по корінцям банківських пачок, касети завантажувалися відразу касиром ОСОБА_4 та контролером ОСОБА_1 на відміну від вимог про завантаження касет касиром під наглядом контролера, чим останні порушили вимоги п. 4.6 Порядку супроводження роботи банкоматів АТ «Банк Форвард», відтак, дії ОСОБА_1 необхідно розцінювати, як одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що дало право керівнику підприємства на розірвання трудового договору з позивачем на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, в зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення позивачки на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на розбіжності в нумерації АТМ, яка зазначена в акті ревізії готівки, що була вилучена з банкомату під час розвантаження від 20 листопада 2020 року, колегією суддів до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

В матеріалах справи містяться квитанції №367294270 та №358294974 розвантаження АТМ №8437, які сформовані при розвантажені безпосередньо банкомату №8437, що мало місце 20 листопада 2020 року, які підтверджують факт недостачі грошових коштів в АТМ 8437. Дані вказаних квитанцій абсолютно збігаються з даними Акту ревізії готівки, що була вилучена з банкомату під час розвантаження 20 листопада 2020 року. .

Як видно з відзиву на апеляційну скаргу та пояснень представника відповідача в судовому засідання апеляційного суду, помилково вказаний в Акті ревізії готівки номер АТМ 8435 замість 8437 є технічною опискою в документі.

Зазначені доводи представника відповідача сумнівів не викликають, оскільки підтверджуються квитанціями №367294270, №358294974 розвантаження АТМ №8437 та даними Акту ревізії готівки, що була вилучена з банкомату під час розвантаження 20 листопада 2020 року (т.1 а.с. 175-178).

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для звільнення позивачки за ч.1 ст. 41 ЦПК України, оскільки як слідує з пояснень ОСОБА_1 від 03.12.2020 року, завантаження банкомата спільно контролером та касиром є звичайною практикою, тобто вказані дії ОСОБА_1 не були одноразовими, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки в справі відсутні будь-які докази щодо систематичного порушення позивачкою трудової дисципліни, окрім того ОСОБА_1 звільнена з роботи з посади заступника начальника Київського відділення № 1 Північної регіональної дирекції Управління регіонального розвитку АТ «Банк Форвард» заодноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність його постановлення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Рощина Івана Геннадійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , -залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не пілягає.

Повний текст постанови виготовлений 07 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: