МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2022 р. Справа №370/368/22

Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Гребінською Н.П.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Бучанського району Київської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Подільській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду, вказавши заінтересованою особою Подільській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення юридичного факту, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них, громадян Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та який має генетичну спорідненість з ними, заявниками.

Згідно медичному свідоцтву про народження дитини №1465 від 08 грудня 2021 року, виданого КНП «КОЛ КОР» (код за ЄДР 01994942), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину чоловічої статі вагою 4225 грамів.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 , засвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. від 15 грудня 2021 року, остання надала згоду на те, щоб батьками народженої нею у місті Кропивницькому дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_3 , яка народилась в результаті застосування репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та має генетичну спорідненість зі своїм генетичним батьком - громадянином ФРН ОСОБА_1 та матір`ю громадянкою ФРН ОСОБА_2 , були записані ці особи, які є генетичними батьками новонародженої дитини.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 , засвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. від 15 грудня 2021 року, остання вказала, що в зареєстрованому шлюбі як в Україні, так і за її межами, не перебуває в даний час, не проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно актовому запису про укладення шлюбу №Е52/2020, шлюб зареєстровано 12 вересня 2020 року у відділі РАЦС Альпен, ФРН.

Відповідно до ч.1ст.123 Сімейного кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини.

Відповідно до п.11 глави 1 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом.

Однак, відповідно до правового регулювання ФРН, для визнання походження дитини від батька та матері недостатньо свідоцтва про народження дитини.

Верховний федеральний суд ФРН у справі ХII ZВ 320/17 від 20 березня 2019 року, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності».

Відповідно до ч.1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження.

У рішеннях у справі «Меннессон проти Франції» скарга №65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга №65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном.

У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

З урахуванням висновку, викладеному у рішенні Верховного федерального суду ФРН ХII ZВ 320/17 від 20 березня 2019 року, таке порушення прав може бути усунене шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України.

Таким чином, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо їх дитини з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, необхідно рішення компетентного суду України, яке б встановлювало юридичний факт батьківства заявників щодо їх дитини.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їх дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН тому, у розумінні п.2 ч.1 ст.318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказані джерела права.

Наявність такого рішення забезпечуватиме права заявників та дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, а також права на повагу до сімейного життя, передбаченого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних прав.

Факт батьківства заявників щодо дитини підтверджується:

- медичним свідоцтвом про народження №1465 від 08 грудня 2021 року? виданого КНП «КОЛ КОР», код за ЄДР 01994942;

- свідоцтвом про народження, де вказано, що громадянин ФРН ОСОБА_1 та громадянка ФРН ОСОБА_2 є відповідно батьком та матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 23 грудня 2021 року, де вказано, що громадянин ОСОБА_5 та громадянка ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 є відповідно батьком та матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідкою про генетичну спорідненість №1512/2-21/2 від 15 грудня 2021 року, виданою ТОВ «ВІОТЕХСОМ»;

- довідкою про результати ДНК тестування, виданою ТОВ «Євролаб»;

- заявою сурогатної матері ОСОБА_4 .

Неможливість встановлення факту в інший спосіб підтверджується:

- нормою ч.1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності»;

- висновок, що викладено у рішенні Верховного федерального суду ФРН XII ZB 320/17 від 20 березня 2019 року.

Норми права законів Німеччини та висновок з рішення Верховного федерального суду ФРН були отримані з офіційних джерел, а саме: сайтів Міністерства Юстиції і захисту споживачів ФРН та реєстру рішень Федерального Верховного суду ФРН, які є доступними джерелами права, український переклад яких посвідчений у встановленому законом порядку.

Таким чином, підтвердження юридичного факту необхідне заявникам для виникнення у них батьківських прав щодо новонародженої дитини, а у дитини права на отримання паспортного документа та законного перебування на території держави громадянства та постійного проживання батьків, забезпечення права батьків та їх дитини на повагу до приватного та сімейного життя, забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просять:

- встановити юридичний факт, що громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 та громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 є відповідно батьком та матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Представник заявників ОСОБА_1 адвокат Пелех Володимир Володимирович, який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000949 від 10 квітня 2018 року, будучи повідомленим про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Начальник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Олена Деніскова в листі за №876-22.11-13 від 23 червня 2022 року вказала, що з матеріалами справи ознайомлена. Заперечень по суті не має. Вважає, що розгляд справи можливий без участі представника відділу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб, виданого 12. вересня 2020 року РАЦС Альпен, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження ОСОБА_9 , зареєстрували шлюб 12 вересня 2020 року, актовий запис про реєстрацію шлюбу Е52/2020 (а.с.36, 37, 38).

В листі №30/11/м від 30 листопада 2021 року під назвою «Усім, кого це стосується та/або компетентним органам» за підписом директора ТОВ «ІНСАЙД КОМПАНІ ЛТД» Зіннікової Ольги Вікторівни, остання підтверджує, що громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно прибули до України з метою участі у програмі сурогатного материнства, що проводиться Медичним центром ТОВ «ВІОТЕХСОМ» ( ліцензія МОЗ України серії АВ №554392 від 22 липня 2010 року) та мають тимчасове місце перебування в України за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.66).

Відповідно договору оренди приміщення від 01 січня 2022 року, укладеному між орендодавцем ОСОБА_11 та орендарем ТОВ «ІНСАЙД КОМПАНІ ЛТД» в особі директора Зіннікової Ольги Вікторівни, останнім орендується приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.67-69).

Згідно нотаріально завіреної 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В., заяви, яка зареєстрована в реєстрі за №6728, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка має реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , будучи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно без жодного примусу дала свою згоду на те, щоб батьками народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кропивницький (колишнє місто Кіровоград) дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_3 (медичне свідоцтво про народження №1465, видане 08 грудня 2021 року, КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради»), яка народилася в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та має генетичну спорідненість зі своїм генетичним батьком громадянином Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 , та генетичною матір`ю громадянкою Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 , були записані ці особи, які є генетичними батьками новонародженої дитини. Особу ОСОБА_4 , яка підписала документ, встановлено, її дієздатність перевірено (а.с.48-50).

Згідно нотаріально завіреної 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В., заяви, яка зареєстрована в реєстрі за №6729, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка має реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , заявила, що ніколи в зареєстрованому шлюбі, як в Україні, так і за її межами, не перебувала та не перебуває в даний час. Про відповідальність за надання недостовірної інформації попереджена (а.с.51-53).

Відповідно Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 23 грудня 2021 року, Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 16 грудня 2021 року складений актовий запис №1411 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі ОСОБА_3 місце народження Україна, Кіровоградська область, місто Кропивницький.

Документом, що підтверджує факт народження дитини вказаний медичне свідоцтво про народження №1465 від 08 грудня 2021 року, КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» місто Кропивницький».

Відомості про батька: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Федеративної Республіки Німеччини.

Відомості про матір: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Федеративної Республіки Німеччини.

Підстава запису відомостей про батька: № АЗ: Е52/2020, дата складання АЗ:12 вересня 2020, орган ДРАЦС: Відділ РАЦС Альпен, Федеративна Республіка Німеччина.

Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.

Відомості про заявника: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , місто Ранберг ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , місто Ранберг ІНФОРМАЦІЯ_8 .

16 грудня 2021 року реєстратором Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 (а.с.43-47).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_4 , виданому 16 грудня 2021 року Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Кіровоградська область місто Кропивницький, про що 16 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис №1411, його батьками вказані: батько ОСОБА_1 громадянин Федеративної Республіки Німеччини, мати ОСОБА_2 громадянка Федеративної Республіки Німеччини (а.с.62).

Частиною 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.7 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов доля здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судом можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом статті 496 Цивільного процесуального кодексу України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.123 Сімейного кодексу України, у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Статтею 133 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Враховуючи той факт, що в актовому записі №1411 від 16 грудня 2021 року про народження, батьками дитини записані заявники, громадяни Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід дійти висновку, що за законодавством України вони являються батьками дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , що не потребує доказування.

Згідно вимог ч.3 ст.8 Закону України «Про міжнародне приватне право», особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

За змістом статей 65, 66 Закону України «Про міжнародне приватне право», встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

При розгляді справи судом встановлено, що Верховний федеральний суд Німеччини у рішенні від 20 березня 2019 року у справі ХІІ ZB 320/17, на яке заявники посилаються у заяві, предметом розгляду якого було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним у розумінні § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності.

У частині 1 параграфу 108 Закону «Про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності (визнання інших закордонних рішень)» передбачено, що крім рішень у шлюбних питаннях, закордонні рішення визнаються без проведення будь-яких спеціальних процедур з їх визнання.

Згідно із пункту 6.9 розділу VI Сурогатне (замінне) материнство «Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні», затвердженому наказом Міністерств охорони здоров`я України №787 від 09 вересня 2013 року, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.1 ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішеннях від 26.06.2014 року у справі Меннессон проти Франції (скарга №65192/11) та у справі Лабассе проти Франції (скарга №65941/11) Європейський суд з прав людини конкретно визначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак суд також визнав, що заборона сурогатного материнства не може негативно впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про встановлення юридичного факту родинного зв`язку дитини, яка народилася шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій із заявниками, враховуючи при цьому, що подружжю заявників для захисту своїх прав та інтересів їхньої дитини, іншим способом, крім встановлення рішенням суду України юридичного факту родинних відносин, є неможливим.

Керуючись вимогами ч.1 ст.4, ч.7 ст.9, п.5 ч.2 ст.293, ст.294, ч.2 ст.315, 263-265, 496 Цивільного процесуального кодексу України, Макарівський районний суд Київської області,

в и р і ш и в:

заяву - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 та громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 є відповідно батьком та матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 01.07.2022 року.

Суддя