Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Щербак-Стерниш Д.П.

представника позивача ОСОБА_1 - адвокатаУльянова С.М.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Глущенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування арешту нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного Управління ДПС України у Черкаській області, ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування арешту нерухомого майна. Позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2004 року до моменту смерті останньої; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири у АДРЕСА_1 ; скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6058437, зареєстрований 19.11.2007 року реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори на підставі постанови Аа №345363 від 08.11.2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом №360 від 21.05.2020 року, видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. частково недійсним, в частині Ѕ частини квартири, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири у АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 10203 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_4 однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1998 року. Вони вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний побут, взаємні права та обовязки. Так вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_4 . Спочатку вони проживали у квартирі АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 . В даній квартирі ОСОБА_1 був зареєстрований до 23.10.2004 року. Потім, за спільні кошти, які були зароблені під час спільного проживання, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстрували за ОСОБА_4 . З 23.04.2004 року і по даний час ОСОБА_1 зареєстрований у даній квартирі.

16.09.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільно зароблені кошти було придбано квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку також було зареєстровано за ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_1 займався її похованням, усі клопоти та розходи лягли на нього.

За час проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом однією сімєю як чоловік та жінка, жоден із них у будь-якому іншому шлюбі не перебував. Вони разом працювали та отримували дохід, який витрачали на сімю. Зокрема, ОСОБА_4 працювала фізичною-особою підприємцем та займалася роздрібною торгівлею поза магазинами. ОСОБА_1 з 1997 року і до цього часу працює начальником відділу ревізії у філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк». ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, мали спільний бюджет і спільні заощадження. За час спільного проживання, за спільні кошти отримані внаслідок спільної праці, придбали спочатку квартиру АДРЕСА_4 , а потім квартиру АДРЕСА_5 . У придбаних квартирах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проводили ремонтні роботи, купували меблі, побутову техніку та проводили повне облаштування житлових квартир.

Враховуючи вищевикладене є підстави вважати квартири, які були придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 їх спільним майном, придбаним під час проживання однією сімєю, а тому ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_4 та Ѕ частина квартири АДРЕСА_5 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вказані квартири. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 дізнався, що сину ОСОБА_4 ОСОБА_2 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. 21.05.2020 року було видане свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 360, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 . Отже права ОСОБА_1 були порушені, адже Ѕ частина квартири була набута ОСОБА_4 за час проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за спільно зароблені з ОСОБА_1 кошти, і тому Ѕ частина квартири належить ОСОБА_1 .

У звязку з викладеним є правові підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом №360 від 21.05.2020 року, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. частково недійсним, в частині Ѕ частини квартири, адже свідоцтвом про право на спадщину охоплено майно, яке не належить спадкодавцю ОСОБА_4 , а належить ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем було виявлено, що на квартиру АДРЕСА_4 було зареєстроване обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови Аа №345363 від 08.11.2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ.

З наданої Придніпровським ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ відповіді вбачається, що дане обтяження накладене на майно боржника ОСОБА_3 , але відносно іншого обєкта нерухомого майна. Оскільки виконавче провадження відкрито відносно невідомої особи та відносно іншого обєкта нерухомого майна, є підстави для зняття арешту з квартири АДРЕСА_4 .

Стислий відзив на позовну заяву:

19.08.2021 року від АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надійшов відзив на позовну заяву в якому останнє просило відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки АТ «Черкасигаз» є неналежним відповідачем, так як не є особою, в інтересах якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 .

02.09.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Глущенка О.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивовано тим, що доводи позивача про те, що він з 01.01.2004 року до 22.09.2019 року проживав з ОСОБА_4 однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу є безпідставними та не підтверджуються необхідними доказами. Надані позивачем докази є недостатніми, недостовірними та неналежними.

Стислий виклад відповіді на відзив:

08.09.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 в якій останній викладає практику Верховного суду, що міститься в постанові суду від 07.12.2020 року у справі №295/14208/18-ц щодо належності доказів для встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та перелічує надані позивачем докази на підтвердження обставин справи.

Суд зауважує, що дана відповідь на відзив повернута без розгляду позивачу, за клопотанням представника ОСОБА_2 , однак враховуючи заперечення відповідача на дану відповідь, суд стисло наводить тези останньої.

Стислий виклад заперечень на відповідь на відзив:

14.09.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Глущенка О.С. надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно якого останній просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог і спростовує твердження позивача, викладені у відповіді на відзив.

Пояснення сторін в судових засіданнях:

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він з 1996 року знайомий з ОСОБА_6 . Почав проживати з нею з 1997 року. Після смерті батьків, він переїхав з ОСОБА_4 проживати до квартири. Вони проживали разом. У 2019 році ОСОБА_4 була на його постійному забезпеченні. У квартиру, що належить ОСОБА_4 вкладені його кошти.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Глущенко О.С. просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та оголосив письмовий виступ в судових дебатах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 його сусіди. Вони жили поряд, «в одному табмурі». Проживали разом як жінка та чоловік.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в квартирі АДРЕСА_6 . З якого року не памятає, але дуже довго. Виїхали звідти 8-9 років тому та переїхали проживати на АДРЕСА_7 . Вони обидва працювали. Свідок перебувала з ними у сусідських відносинах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що знає родину ОСОБА_4 . Він в неї працював 17 років. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як родина. Свідок знав ОСОБА_4 з 2001 року. ОСОБА_1 постійно допомагав ОСОБА_4 , возив квас. Син ОСОБА_4 ОСОБА_10 , був неблагонадійним. Свідок був в гостях у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в квартирі на АДРЕСА_7 . ОСОБА_9 відомо, що однокімнатна квартира придбавалася для ОСОБА_10 . ОСОБА_4 розповідала, що мала спільний бюджет з ОСОБА_1 . Вони жили разом 20 років.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 її сусіди з 2004 року. Вони проживали «в одному тамбурі». Це дуже гарна сімя, дуже доброзичливі. Вони забирали батьків. Мали собаку і кота. ОСОБА_1 вигулював собаку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що знає родину ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2006 року. Вони приходили з роботи. Проживали однією родиною на першому поверсі у квартирі АДРЕСА_8 . Там проживає свідок з 2016 року постійно. Свідку відомо, що майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбавали разом, про що говорила ОСОБА_4 . Хто тратив кошти свідку не відомо. Вони купували квартиру сину, зі слів ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали квартиру з 1994 року. Вони жили парою. З ОСОБА_4 у свідка були гарні відносини. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільне господарство разом. ОСОБА_4 казала, що вони вдвох придбавали квартиру ОСОБА_10 . В трикімнатній квартирі проживали саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Хто сплачував за неї кошти свідку не відомо.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду з відкриттям провадження.

07.05.2021 року з Головного управління ДІПС у Черкаській області надійшло клопотання про зміну відповідача у справі з ГУ ДПС у Черкаській області на Головне Управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2021 року вказане клопотання задоволено.

19.07.2021 року від представника позивача адвоката Ульянова С.М. надійшло клопотання про заміну первісного відповідача ГУДПС у Черкаській області на належного відповідача акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2021 року клопотання представника позивача задоволено.

06.09.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 заявлено про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г.

08.09.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку та витребування доказів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.09.2021 року відведено суддю Казидуб О.Г. від розгляду справи.

Після задоволення самовідводів суддями Придніпровського районного суду м. Черкаси, розпорядженням в.о. голови Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В. від 20.10.2021 року №2 матеріали цивільної справи направлені до Черкаського районного суду Черкаської області.

22.10.2021 року, на підставі ухвали судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюка Є.П., цивільна справа прийнята до провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

26.10.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків та долучення до матеріалів справи документів.

08.11.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про повернення процесуального документу без розгляду та повернення без розгляду позивачу відповіді на відзив на позовну заяву від 08.09.2021 року, яке судом задоволено.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23.11.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Глущенка О.С., заявлене в судовому засіданні, про витребування доказів - задоволено.

08.12.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Глущенко О.С. заявлено клопотання про неприйняття до розгляду доказів, зокрема: виписки по картковому рахунку. У задоволенні клопотання судом відмовлено.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням до судового розгляду. Клопотання представників сторін про виклик свідків задоволено.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу: ОСОБА_1 розірвав шлюб з ОСОБА_14 18.11.1998 року.

ОСОБА_15 розірвала шлюб з ОСОБА_16 - 27.12.1983 року; ОСОБА_17 розірвала шлюб з ОСОБА_18 13.11.1981 року; ОСОБА_19 розірвала шлюб з ОСОБА_20 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, станом на 19.11.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованих шлюбах.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 працювали і отримували дохід.

Зокрема, ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу ревізій філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01.08.1997 року по теперішній час, згідно довідки філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 11.03.2021 року №28-25/025.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_4 була зареєстрована як ФОП з 10.04.2000 року по 12.06.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , згідно даних свідоцтва про смерть від 23.09.2019 року, Серії НОМЕР_1 .

Після смерті останньої відкрилась спадщина.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 від 06.10.2004 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 . На підставі постанови Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ серії Аа №345363 від 08.11.2007 року , на вказану квартиру накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна.

21.05.2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:360, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. 21.05.2020 року. З 20.09.2011 року право власності на дану квартиру належало ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2 . 21.05.2020 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на спадщину, яка складається з права власності на квартиру АДРЕСА_5 . 21.05.2020 року нотаріусом зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру. Заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи відсутня, однак наявний лист з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, згідно якого ОСОБА_4 була зареєстрована з 23.10.2004 року по 01.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 22.09.2019 року, за вищевказаною адресою зареєстрований лише ОСОБА_1 з 23.10.2004 року по теперішній час.

Позивачем на підтвердження факту перебування з ОСОБА_4 у відносинах, що мають ознаки шлюбних надано наступні докази.

Довідка з КП «ЧООБТІ» від 03.03.2021 року №20938о, з якої вбачається, що за матеріалами інвентаризаційної справи, право власності на квартиру АДРЕСА_6 , в період з 01.01.2004 року по 11.10.2004 року було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.1997 року. Згідно договору дарування від 12.10.2004 року, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_21 прийняла в дар вказану квартиру.

Згідно листа з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 18.02.2021 року №3286-01-10, адресованого адвокату Ульянову С.М., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 була зареєстрована з 23.10.2004 року по 01.10.2019 року. Інформацію стосовно попереднього місця реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_9 , не має можливості надати, у звязку з відсутністю в органі реєстрації картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за вказаною адресою.

З копії картки зареєстрованих осіб у кв. АДРЕСА_4 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована як власник з 23.10.2004 року, також з 23.10.2004 року зареєстрований громадянин ОСОБА_1 як піднаймач, а з 30.03.2005 року син наймача ОСОБА_2 .

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_22 вбачається, що 21.08.2019 року, 16.09.2019 року ним здійснено платіж за комунальні послуги, з зазначенням особистого рахунку ОСОБА_4 . 23.09.2019 року ОСОБА_1 отримано безготівкове зарахування матеріальної допомоги на поховання дружини згідно з заяви від 23.09.2019 року та рішення Профкому від 23.09.2019 року.

Згідно накладної від 16.01.2020 року та заказу-рахунку від 16.01.2020 року, ОСОБА_1 витратив НОМЕР_2 та 41270 грн. на виготовлення памятника та облаштування місця поховання для ОСОБА_4 .

Суд визнає недостовірними наступні докази: акт від 10.02.2021, затверджений головою правління ОСББ «Дніпрова казка», згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_23 , які проживають по АДРЕСА_10 , підтверджують факт проживання однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_22 та ОСОБА_4 з 1996 року по 29.09.2004 року за адресою: АДРЕСА_9 . Цивільне подружжя вело спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, святкували сімейні свята, відвідували родичів як дружини так і чоловіка. Спільними коштами і зусиллями проводили ремонт квартири АДРЕСА_4 . Також ОСОБА_1 у звязку з хворобою ОСОБА_4 постійно надавав їй допомогу, доглядав, купував ліки, готував їжу, прав, знаходився з нею у лікарні в період лікування, а після її смерті ОСОБА_1 організував похорони та поніс вся витрати повязані з цим.

Акт від 10.02.2021 року, затверджений головою правління ОСББ «Гагаріна, 49», згідно якого ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , які проживають по АДРЕСА_11 та ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які проживають по АДРЕСА_12 , підтверджують факт проживання однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_22 та ОСОБА_4 по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Цивільне подружжя вело спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, святкували сімейні свята, відвідували родичів як дружини так і чоловіка. Спільними коштами і зусиллями проводили ремонт квартири АДРЕСА_4 . Також ОСОБА_1 у звязку з хворобою ОСОБА_4 постійно надавав їй допомогу, доглядав, купував ліки, готував їжу, прав, знаходився з нею у лікарні в період лікування, а після її смерті ОСОБА_1 організував похорони та поніс вся витрати повязані з цим.

Вказані акти є ідентичними за змістом і фактично дублюють один одного, окрім того, хто саме їх підписав. З даних актів не можливо встановити з якого часу зареєстровані та проживають сусіди у зазначених будинках, які свідчать про те, що їм відомі детальні подробиці особистого життя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за певний період часу. У суду є сумніви щодо того, що сусіди, які підписали раніше підготовлені акти були свідками сімейних свят ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відвідування останніми спільних родичів, проведення ремонтних робіт саме за спільні кошти, інше. Оскільки кожна людина має власне особисте життя, побут, роботу або навчання, вона не може достовірно знати інформацію чим займаються інші люди, якщо вони не є близькими та не проживають разом. У звязку з чим, суд критично відноситься до обставин, що підтверджені сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки про останні можуть знати тільки родичі, близькі люди ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які безпосередньо проживали з ними і були свідками певних подій.

Суд не приймає як допустимий доказ письмові пояснення ОСОБА_24 , які засвідчені нотаріально, оскільки даний формат письмових свідчень порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 21 СК України, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За правилами частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.05.2022 року по справі № 127/1316/20 зазначає, що « Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Показами свідків та матеріалами справи дійсно підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом до дня смерті останньої. Час з якого вони почали проживати разом встановити достовірно не можливо, оскільки він визначається тільки зі слів позивача, який зазначає, що став проживати з ОСОБА_4 з 1997 року, однак згідно матеріалів справи, до 18.11.1998 ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Беззаперечним є лише той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 23.10.2004 року, були зареєстровані по АДРЕСА_1 , і показами свідків підтверджується, що вони часто там бачили позивача.

Однак, не зважаючи на спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом протягом певного часу, суд не вбачає, що у стосунках останніх були ознаки притаманні шлюбним відносинам.

Надані позивачем докази підтверджують факт реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у певному помешканні, наявність у них роботи та трудової зайнятості. Тими ж доказами підтверджується факт належності ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_5 . Дане майно входить до спадкової маси, після смерті ОСОБА_4 . З заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 звернувся тільки її син ОСОБА_2 , який реалізував своє право як спадкоємець першої черги спадкування за законом, і отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_5 , після чого у встановленому законом порядку зареєстрував своє право власності на вказане майно.

ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався, і тільки у 2021 році, тобто через 2 роки після смерті ОСОБА_4 , і через рік після набуття ОСОБА_2 права власності на частину спадкового майна, заявив про порушення своїх майнових прав, зазначивши, що частина зі спадкового майна ОСОБА_4 , а саме Ѕ частина квартири АДРЕСА_4 та Ѕ частина квартири АДРЕСА_5 не входять до спадкової маси, оскільки є обєктом права спільної сумісної власності і належать ОСОБА_1 .

При тому ОСОБА_1 не надано жодного доказу того, що спірне майно придбавалося за спільні кошти його та спадкодавиці, як і не підтверджено, що ОСОБА_1 приймав участь у поліпшенні житла. Виписка з карткового рахунку позивача, з якої вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2019 року, 16.09.2019 року здійснив платіж за комунальні послуги не свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично був співвласником житла, і ніс витрати по його утриманню. Будучи зареєстрованим по АДРЕСА_1 з 23.10.2004 року, позивач тільки двічі здійснив оплату комунальних послуг, однак не відомо чи була дана оплата повною.

Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо того, що ОСОБА_4 повідомляла, що придбавала квартиру разом з ОСОБА_25 не свідчать про те, що вона це робила це за спільні кошти з ОСОБА_25 ОСОБА_25 міг допомагати ОСОБА_4 у пошуку житла для купівлі або під час оформлення правочину купівлі-продажу, і це розцінювалось останньою як допомога, або ж ОСОБА_4 просто акцентувала увагу на наявність у неї помічника.

Більш того, зважаючи, що предмет спору стосується двох квартир, які на думку позивача придбані ним та ОСОБА_4 за спільні кошти, суд враховує, що право власності на обидва обєкти нерухомості були зареєстровані саме за ОСОБА_4 , і за життя останньої, ОСОБА_25 правочини купівлі-продажу нерухомого майна не були оскаржені, як і не ставилося питання про визнання даного майна обєктом права спільної сумісної власності.

ОСОБА_25 не надано жодного розрахункового документу на підтвердження того, що ним придбавались предмети інтер`єру у спірне житло, витрачались кошти на ремонті роботи та матеріали, замовлялись якісь послуги по утриманню житла, адже не тільки виключно жінка проводить всі фінансові операції повязані з потребами сімї на кошти зі спільного бюджету.

Позивач зазначає, що став проживати з ОСОБА_4 з 1997 року по день смерті останньої, як чоловік та дружина. На підтвердження даної обставини судом було заслухано свідків, на виклику яких наполягали сторони. Свідками спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виявились тільки сусіди останніх та особа, яка працювала з ОСОБА_4 . Тобто більш ніж за 20 років ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не мали спільних друзів, знайомих, які б могли засвідчити факт їх спільного проживання як родини. Позивач не клопотав на виклику жодного родича зі своєї сторони або зі сторони ОСОБА_4 , який би міг підтвердити обставини, наведені ним в позові. Натомість ОСОБА_1 зазначає, що він з ОСОБА_4 проводив спільні свята та відвідував спільних родичів.

Облаштування ОСОБА_25 місця поховання ОСОБА_4 та встановлення памятнику не є тими обставинами, які свідчать про наявність родинних відносин між даними людьми.

Суд зважає на те, що ОСОБА_4 раніше перебувала у трьох зареєстрованих шлюбах, і фактично всі свої попередні стосунки оформляла відповідно до вимог Сімейного Кодексу України. Натомість, шлюб з ОСОБА_25 останньою не був оформлений, що свідчить про небажання сторін оформити свої відносини у правовому колі і підтвердити юридично факт створення сімї.

Показання допитаних свідків щодо відносин ОСОБА_25 та ОСОБА_4 , не підтверджують наявності у них усталених відносин, які притаманні подружжю.

Отже, матеріалами справи, показами сторін та свідків, не доводиться факт ведення спільного господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_25 , наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_25 не створює підстав для того, щоб визнати їх відносити таким, що притаманні подружжю.

Враховуючи викладене, судом в ході судового слідства, не встановлено факт, що ОСОБА_25 та ОСОБА_4 спільно проживали як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, у звязку з чим інші вимоги позивача є безпідставними, оскільки похідні від основної, і не підлягають до задоволення.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір, необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_22 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування арешту нерухомого майна відмовити повністю.

Сплачений позивачем судовий збір віднести на його рахунок.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.07.2022 року.

Суддя: Є. П. Тептюк