РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 лютого 2022 року

м. Рівне

Справа № 562/3176/20

Провадження № 22-ц/4815/275/22

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Гордійчук С.О,

суддів : Боймиструка С.В.,

Хилевича С.В.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року залишена без руху.

Установлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали.

На виконання вимог ухвали суду, 13 грудня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі ст.8 ЗУ Про судовий збір у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

21 грудня 2021 року примірник ухвали надіслано ОСОБА_1 , за адресою, вказаною в апеляційній скарзі, але остання повернута суду 24 січня 2022 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її в апеляційній скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 грудня 2019 року у справі №2-4159/12 (753/12496/18), (провадження №61-4961св19), від 1 липня 2020 року у справі №216/5341/14-ц (провадження №61-25996св18), від 13 січня 2021 року у справі №199/7620/19 (провадження №61-12590св20).

Разом з тим, за нормами п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, відповідно до наведених положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала Рівненського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року вважається такою, що вручена скаржнику належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляційне оскарження.

Оскільки в наданий судом строк, вимоги ухвали не виконані, недоліки апеляційної скарги заявником не усунуті, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Згідно положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга повертається апелянту.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Гордійчук С. О.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.