ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8298/19
провадження № 2/753/2471/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Вітомському О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської ради, 3-тя особа: Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 та садовий будинок розташований на даній земельній ділянці. Спадкоємцями ОСОБА_5 є його діти - позивачі у справі та дружина, яка написала заяву про відмову від частки у спадковому майні. Так, позивачі звернулись до державного нотаріуса про видачу їм свідоцтв про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок.

Державний нотаріус здійснила реєстрацію спадкового майна - по 1/3 частині садового будинку АДРЕСА_2 , видавши свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 , було відмовлено з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів.

Вказане і зумовило звернення позивачів до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування по 1/3 частини земельної ділянки, площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 .

Позивачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити з урахуванням уточнень.

Відповідач - Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, при цьому представником відповідача надіслано на адресу суду пояснення щодо позову, я яких останній просив суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства України та розгляд справи здійснити за його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_5 .

Після його смерті Десятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлого №967/2011.

Як вбачається із матеріалів даної спадкової справи, спадкоємцями за законом є ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відмовилася від прийняття спадщини на користь дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 та садовий будинок розташований на даній земельній ділянці.

Державний нотаріус здійснила реєстрацію спадкового майна - по 1/3 частині садового будинку АДРЕСА_2 , видавши свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 , було відмовлено постановою від 03.12.2016 року, з посиланням на відсутність у спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на майно, яке зареєстроване у порядку, визначеному законодавством. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (глава 10, пункти 4.14, 4.15).

На підставі рішення Київської міської ради від 08.07.1999 року №347-8/448 ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0639 га, що розташована по АДРЕСА_1 ). Вказане підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №156128.

Оригінальний примірник державного акту знаходиться в спадковій справі №595/2000 П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, копію його, в подальшому, разом із копіями інших документів спадкової справи №595/2000 передано із П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори до Десятої.

На зазначеній вище земельній ділянці спадкодавцем було побудовано садовий будинок загальною площею 52,7 кв. м.

Спадкоємцями ОСОБА_7 за законом були: дружина померлого - ОСОБА_8 , діти померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , виданим нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Колодій Г.М. 09.10.2007, зареєстрованим в реєстрі за №2-2726 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №11314014; Свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_8 , виданим нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Колодій Г.М. 09.10.2007, зареєстрованим в реєстрі за №2-2720 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №11314442. Свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_9 , виданим нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Колодій Г.М. 20.03.2007, зареєстрованим в реєстрі за №2-711 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №8958999.

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 успадкували також по 1/3 частині садового будинку АДРЕСА_3 .

До спадкового майна, на яке видані вищезгадані Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , належить земельна ділянка площею 0,0639 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №156128.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 належало по 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0639 га, що розташована на території АДРЕСА_1 .

ОСОБА_9 оформив право власності на свою 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0639 га, що розташована на території АДРЕСА_1 та оформив кадастровий номер :90:593:0175 на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_9 продав свою частину земельної ділянки ОСОБА_4 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу 1/3 частини земельної ділянки від 06.03.2018, копія якого додається. Разом із 1/3 частиною земельної ділянки ОСОБА_9 продано також 1/3 садового будинку, який на ній знаходився, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4 , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_8 підлягали реєстрації в Київському управлінні земельних ресурсів та були підставою для видачі Державних актів на право приватної власності на землю на ім`я спадкоємців.

У 2009 році померла ОСОБА_8 , яка за свого життя не оформила державний акт на належну їй на праві власності 1/3 частину земельної ділянки, оскільки ОСОБА_5 постійно проживав разом із матір`ю та доглядав її, він успадкував її майно відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК України.

Спадкова справа ОСОБА_8 №729/2009 знаходиться у П`ятнадцятій Київській державній нотаріальній конторі.

ОСОБА_9 не проживав разом із матір`ю, звернувся до нотаріальної контори із пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку на оформлення спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який також не встиг оформити державний акт на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0639 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_7 та на 1/3 частини земельної ділянки, яка належала йому після ОСОБА_8 .

Як вже було згадано вище, позивачі звернулись до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_4 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. здійснила реєстрацію спадкового майна - по 1/3 садового будинку АДРЕСА_5 за позивачами, що підтверджується Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74748153 та Свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Вказана норма кореспондується із ст. 120 Земельного кодексу України, яка визначає перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду.

Відповідно до п.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Окрім того, згідно з п.4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відсутність у спадкоємців правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності померлого спадкодавця на земельну ділянку є перешкодою для одержання спадкоємцями - позивачами по справі правовстановлюючих документів на вищевказане успадковане нерухоме майно і тим самим порушує їх право власності.

За приписом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину після померлого батька , але у зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно не можуть оформити право власності на земельну ділянку, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись нею, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на характер спірних правовідносин підстав для відшкодування понесених позивачами судових витрат, суд не вбачає.

Керуючись стст. 392, 1217, 1218, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, стст. 12, 13, 19, 48, 76-82, 223, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Києва, зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_6 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом майна бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 та майна батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженцем м. Києва, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0639 га, кадастровий номер :90:593:0175, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом майна бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 та майна батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :