Дата документу 28.06.2022
Справа № 334/2189/22
Провадження № 2-о/334/107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Півень М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 подану представником заявника ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 подана представником заявника ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Заявниця просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, АР Крим, Україна дитини ОСОБА_3 від батьків громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2009 року між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АРК Крим, актовий запис 156. Перебуваючи у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у пологовому будинку м. Сімферополь народила дитину доньку ОСОБА_3 , що підтверджується виписним епікризом.

Факт народження дитини було зареєстровано відділом Центрального внутрішньоміського округу міста Краснодара. У зв`язку з тим, що виписний епікриз, отриманий на території АР Крим зразка Російської Федерації є недійсними, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України - відсутня, на даний час, батьки не мають можливості отримати свідоцтво про народження дитини та мати можливість реалізувати законні права дитини.

Представник заявників адвокат Михайлов Д.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та заяву задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи, заслухавши представника заявників та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частинами першою, третьою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження та, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно роз`яснень даних у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що 23.07.2011 року між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АРК Крим, актовий запис 156 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 21.08.2009. (а.с.9)

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Желєзнодорожним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АРК 26.09.2009 року (а.с.12-13).

Батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 03.04.2001 року (а.с.10-11).

Відповідно до копії виписного епікризу з історії пологів ОСОБА_1 , у віці 29 років, знаходилась в Сімферопольському клінічному пологовому будинку №1 Автономної Республіки Крим та народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину жіночої статі, вагою 3420 грамів, зростом 52 см. (а.с.8)

07.06.2016 року було видане свідоцтво про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво видане Центральним внутрішньоміським округом міста Краснодара, Серія НОМЕР_4 від 07.06.2016 р. (а.с. 18).

Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією з 20 лютого 2014 року відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У зв`язку з тим, що вказане свідоцтво про народження дитини видано на тимчасово окупованій території неіснуючою установою, таке, відповідно до законодавства України, не має юридичної сили, а тому є недійсним та не створює жодних правових наслідків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт народження особи на тимчасово окупованій території.

Заявниця позбавлена можливості зареєструвати народження дитини, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території непідконтрольній Україні.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції «Про права дитини» від 20 жовтня 1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз же після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Державна реєстрація народження дитини, не була проведена на території України, оскільки народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про держану реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно ст. 133 Сімейного Кодексу України,якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

З урахуванням наданих суду документів, а також того, що встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для проведення державної реєстрації народження дитини у встановленому законом порядку та отримання свідоцтва про народження дитини, суд з урахуванням наданих доказів, приходить до висновку про підтвердження факту народження 22.05.2016 року заявницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, дитини жіночої статі у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна.

Відповідно до ст. ст.317, 430 ЦПК України дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 19, 23, 76-81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.