СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16188/21

пр. № 2/759/448/22

27 червня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Бабич Н. Д.

за участю секретаря судового засідання: Стеблецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

,,Вердикт Капітал?до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Вердикт Капітал?19 липня 2021 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивує наступним.

Публічне акціонерне товариство „Альфа Банк" та

ОСОБА_1 19.05.2014 р. уклали кредитний договір № 490915622, відповідно до якого сума кредиту складає 15 753, 48 грн., процентна ставка за користування коштами складає 39,90 % річних, дата остаточного повернення кредиту 20.05.2019 р.

21.06.2016 р. між ПАТ „Альфа Банк" та ТОВ „Кредитні ініціативи" було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ „Альфа Банк" відступило ТОВ

„Кредитні ініціативи" право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622.

На підтвердження набуття ТОВ „Кредитні ініціативи" права вимоги до відповідачів ТОВ ,,Вердикт Капітал? долучило платіжне доручення № 19339 про сплату за договором факторингу та витяг із даного договору.

26.12.2018 р. між ТОВ „Кредитні ініціативи" та ТОВ „ФК „Веста" було укладено договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ „Кредитні ініціативи" відступило ТОВ „ФК „Веста" право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622.

На підтвердження набуття ТОВ „ФК „Веста" права вимоги до відповідачів ТОВ ,,Вердикт Капітал? долучило платіжне доручення №88 про сплату за договором факторингу та витяг із даного договору.

16.01.2019 р. між ТОВ „ФК „Веста" та ТОВ ,,Вердикт Капітал? було укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ „ФК „Веста" відступило ТОВ ,,Вердикт Капітал? право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622.

На підтвердження набуття ТОВ ,,Вердикт Капітал? права вимоги до відповідачів ТОВ ,,Вердикт Капітал? долучило платіжне доручення №10 про сплату за договором про відступлення права вимоги та витяг із даного договору.

ПАТ „Альфа Банк" свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 15 753,8 грн. виконало.

Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 19. 05. 2021 р. становить 66 216,60 грн., яка складається з наступного: 15 667,85 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 27 121,16 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 18 819,40 грн. - заборгованість з пені; 1 411,39 грн. - нарахованих 3% річних; 3 196,80 грн. втрат від інфляції.

З урахуванням викладеного, ТОВ ,,Вердикт Капітал? просило суд стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 490915622 від 19. 05. 2014 р. та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.07.2022р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.88-89).

27.09.2021 р. ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги ТОВ ,,Вердикт Капітал? є безпідставними, оскільки він ніколи не порушував його право, жодних правовідносин з ними він не мав, про відступлення ПАТ „Альфа Банк? права вимоги за кредитним договором № 490915622 від 19. 05. 2014 р. ТОВ ,,Вердикт Капітал? він не повідомлявся, позовні вимоги не підтверджені належними доказами, а тому ТОВ

„Вердикт Капітал" не має права вимагати виконання умов кредитного договору № 490915622 від 19. 05 .2014 р., який був укладений ОСОБА_1 із ПАТ „Альфа-Банк". Заборгованість за кредитним договором не визнав та просив застосувати до позовних вимог позовну давність (а.с.93-104). Разом з поданим відзивом відповідачем подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.105-106).

Ухвалою суду від 28.09.2022 р. справу було вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.115).

18.10.2021 р. ТОВ ,,Вердикт Капітал? подало відповідь на відзив, в якому зазначило, що законодавство передбачає заміну кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги іншій особі. Позивачем було надано до суду відповідний договір відступлення права вимоги від 16.01.2019 р., згідно з яким ТОВ ,,Вердикт Капітал? набуло права нового кредитора по виконанню відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Також було надано Додаток 1 до вказаного договору відступлення права вимоги - перелік прав вимоги які були передані новому кредитору, в якому, зокрема, вказаний і кредитний договір і прізвище боржника - відповідача, а тому, твердження відповідача про те, що відступлення права вимоги відбулося неправомірно та позивачем не надано доказів такого відступлення права вимоги є неправильним. Предмтсавник позивача зазначив, що позивачем до матеріалів позовної заяви подано детальний розрахунок заборгованості, в якому чітко зазначено розмір заборгованості. Інформація, яка відображена в розрахунку заборгованості є повною та повністю відображає відомості про стан заборгованості відповідача та методи нарахування. Позичальник частково вносив кошти на погашення боргу, хоча платежі на погашення були незначними, однак, певна сума коштів була внесена на погашення кредитного боргу. Залишок коштів, які підлягають до стягнення чітко відображені в таблиці розрахунку заборгованості із зазначенням формули здійснених нарахувань. Крім того, стягнення 3 % річних подані в межах строку позовної давності, тобто за 3 роки до подачі позовної заяви. Сторони під час укладення кредитного договору узгодили момент припинення строку кредитування з дати письмового попередження банком позичальника, так як банк не повідомляв позичальника, строк кредитування не припинено (а.с.119-125).

19.11.2021 р. ОСОБА_1 подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що із поясненнями та аргументами позивача, викладеними у відповіді на відзив він не погоджується, які за змістом є аналогічними відзиву на позовну заяву від 24.09.2021 р. (а.с.145-156)

12.01.2022 р. ТОВ ,,Вердикт Капітал? подало клопотання про залучення доказів до справи та поновлення строку на їх подання в якому зазначило про необхідність долучення до матеріалів справи копії витягів з додатку 1-1 до договору факторингу № 1 від 21. 06. 2916 р., копію договору факторингу № 1 від 21. 06. 2016 р. та просило поновити строк для подання даних доказів та долучити їх до матеріалів справи (а.с.174-175).

24.01.2022 р. ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких зазначив, що із мотивами позивача, викладеними у клопотанні про залучення доказів до справи та поновлення строку на їх подання він не погоджується та не визнає (а.с.211-214).

22.06.2022р. представник ТОВ ,,Вердикт Капітал? подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с.251).

27.06.2022 р. представник відповідача ОСОБА_2 подав клопотання про залучення доказів до справи та поновлення строку на їх подання в якому зазначив про необхідність долучення до матеріалів справи копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

25. 11. 2021 р. по справі № 761/1616/21, просив поновити строк для подання даного доказу, долучити його до матеріалів справи, розглядати справу № 759/16188/21 у відсутність відповідача та його представника та відмовити ТОВ ,,Вердикт Капітал? у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі (а.с.255-264).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.05.2014 р. між ПАТ „Альфа Банк" і відповідачем по справі був укладений кредитний договір № 490915622, відповідно до умов якого відповідач

ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 15 753,48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,90 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 20. 05. 2019 р. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається Позичальнику шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту на рахунок клієнта № НОМЕР_1 , відкритий останньому в ПАТ „Альфа Банк", МФО 300346, для зарахування коштів на повернення заборгованості за договором про відкриття кредитної картки.

Предметом позовної заяви ТОВ ,,Вердикт Капітал?до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості є стягнення заборгованості по кредиту - 15 667,85 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 27 121,16 грн.; заборгованості з пені - 18 819,40 грн.; нарахованих 3 % річних - 1 411,39 грн.; втрат від інфляції ? 3 196,80 грн.

Так, у підтвердження позовних вимог позивачем було надано складений розрахунок боргу.

При цьому зі змісту даного розрахунку не вбачається розрахунку за періоди із вимогами про стягнення з якими звернувся до суду позивач та які складові у нього були включені. Разом з тим, належним доказом наявності кредитної заборгованості є відповідні платіжні документи, або виписка про рух коштів на особовому рахунку позичальника, відповідні докази отримання кредиту позичальником, як то заява на отримання готівки, заява на переказ коштів на особовий рахунок та ін.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Зазначене вище узгоджується із правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16. 09. 2020 р. у справі № 200/5647/18 та від 28 10.2020 р. у справі

№ 760/7792/14-ц.

Суд відхиляє доводи позивача, що ОСОБА_1 вносив кошти ТОВ ,,Вердикт Капітал? на погашення боргу за кредитним договорам № 490915622 від 19. 05. 2014 р., оскільки на підтвердження цього жодного належного доказу в матеріалах справи не має.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо існування у ТОВ ,,Вердикт Капітал? права вимоги за кредитним договором

№ 490915622 від 19. 05. 2014 р. судом встановлено, що 21. 06. 2016 р. між ПАТ „Альфа Банк" та ТОВ „Кредитні ініціативи" було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ „Альфа Банк" відступило ТОВ „Кредитні ініціативи" право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622; 26. 12. 2018 р. між ТОВ „Кредитні ініціативи" та ТОВ „ФК „Веста" було укладено договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ „Кредитні ініціативи" відступило

ТОВ „ФК „Веста" право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622; 16. 01. 2019 р. між ТОВ „ФК „Веста" та

ТОВ ,,Вердикт Капітал? було укладено договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ „ФК „Веста" відступило ТОВ ,,Вердикт Капітал? право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490915622.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ,,Вердикт Капітал? на підтвердження переходу до нього права вимоги, яке належало ПАТ „Альфа Банк" надано копію договору факторингу

№ 1 від 21. 06. 2016 р. підписаного сторонами; три сторінки із 605-ти копій витягу додатку 1 до договору факторингу від 21. 06. 2016 р. підписаного лише зі сторони

ТОВ „Кредитні ініціативи", витяг з додатку 1 до договору факторингу № 1 від 21. 06. 2016 р. підписаний генеральним директором ТОВ ,,Вердикт Капітал? ОСОБА_3 ; копію платіжного доручення № 19339 від 21. 06. 2016 р.; копію договору факторингу

№ 2019-1КІ/Веста від 26. 12. 2018 р. підписаного сторонами; три сторінки копії додатку 1-1 до договору факторингу № 2019-1КІ/Веста від 26. 12. 2018 р. підписаного його сторонами; витяг з додатку 1-1 до договору факторингу № 2019-1КІ/Веста від 21. 06. 2016 р. підписаний лише генеральним директором ТОВ ,,Вердикт Капітал? ОСОБА_3 ; копію платіжного доручення № 88 від 27. 12. 2018 р.; копію договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16. 01. 2019 р. підписаного його сторонами; три сторінки із 818-и копій додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16. 01. 2019 р. підписаного його сторонами; витяг з додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16. 01. 2019 р. підписаний генеральним директором ТОВ ,,Вердикт Капітал? ОСОБА_3 ; копію платіжного доручення № 10 від 22. 01. 2019 р.

В ході розгляду справи позивач додатково надав копію витягу з додатку 1 до договору факторингу № 1 від 21.06.2016 р. підписаного лише зі сторони ТОВ „Кредитні ініціативи"; витяг з додатку 1 до договору факторингу № 1 від 21. 06. 2016 р. підписаний генеральним директором ТОВ ,,Вердикт Капітал? Іжаковським О. В.; копію договору факторингу № 1 від

21. 06. 2016 р.; копію протоколу № 31/05-2019 загальних зборів учасників ТОВ

,,Вердикт Капітал? від 31. 05. 2019 р.; копію наказу № 26-к про призначення на посаду Генерального директора за сумісництвом від 03. 06. 2019 р.

Суд звертає увагу, що копія витягу з додатку 1 до договору факторингу № 1 від

21.06.2016 р. підписаного лише зі сторони ТОВ „Кредитні ініціативи" та копія договору факторингу № 1 від 21. 06. 2016 р. які подані позивачем із позовною заявою вих. № 31778 від

13.07.2021 р. та які подані із клопотанням вх. № 1657 від 12.01.2022 р. про залучення доказів до справи та поновлення строку на їх подання різні за змістом.

До закінчення розгляду справи по суті, позивач не надав для огляду суду оригінали відповідних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому перевірити відповідність копій документів їх оригіналам суд був позбавлений можливості.

Приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не визнає витяг з додатку 1 до договору факторингу № 1 від 21. 06. 2016 р., витяг з додатку 1-1 до договору факторингу № 2019-1КІ/Веста від 21. 06. 2016 р., витяг з додатку 1-1 до договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16. 01. 2019 р. підписані генеральним директором ТОВ ,,Вердикт Капітал? Іжаковським О. В. належними доказами, що можуть підтвердити існування у ТОВ ,,Вердикт Капітал? права вимоги за кредитним договором

№ 490915622 укладеного 19. 05. 2014 р. між ПАТ „Альфа Банк" і ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, право підпису у ОСОБА_3 виникло 03. 06. 2019 р. після того як він приступив до виконання обов`язків Генерального директора ТОВ ,,Вердикт Капітал?, а тому підписати будь-які які документи до цієї дати він не мав права. Доказів того, що сторони вище зазначених договорів уповноважили його сформувати та підписати відповідні витяги матеріали справи не містять.

Обов`язок первісного кредитора у зобов`язанні передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, встановлений і ст. 517 ч. 1 ЦК України.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ТОВ „Кредитні ініціативи" сплатило первісному кредитору ПАТ „Альфа Банк" за договором факторингу від 21. 06. 2016 р. ціну майнових прав; що ТОВ „ФК „Веста" сплатило ТОВ „Кредитні ініціативи" ціну права вимоги, що ТОВ „Кредитні ініціативи" сплатило ТОВ

„ФК „Веста" винагороду; що ТОВ ,,Вердикт Капітал? сплатило ТОВ „ФК „Веста" ціну прав вимоги.

При цьому, через не надання позивачем оригіналів долучених до позовної заяви та до клопотання про залучення доказів до справи та поновлення строку на їх подання оригіналів документів суд не зміг встановити зміст п. 3. 1., п. 3. 2., п. 3. 3. Договору факторингу № 1 від

21. 06. 2016 р.

Крім того, ТОВ ,,Вердикт Капітал? не надало актів прийому передачі кредитного договору № 490915622 від 19. 05. 2014 р. та інших первинних бухгалтерських документів, що стосуються ОСОБА_1 підписаних між ПАТ „Альфа Банк" та ТОВ „Кредитні ініціативи", між ТОВ „Кредитні ініціативи" та ТОВ „ФК „Веста", між ТОВ „ФК „Веста" та

ТОВ ,,Вердикт Капітал?, як і сам кредитний договір.

Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено, що право вимоги за кредитним договором № 490915622, що був укладений 19. 05. 2014 р. між ПАТ „Альфа Банк" та ОСОБА_1 перейшло від ПАТ „Альфа Банк" до ТОВ ,,Вердикт Капітал?.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ТОВ ,,Вердикт Капітал? позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач всупереч ст. 81 ЦПК України, не довів свої позовні вимоги, не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування та підтвердження останніх, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому, незважаючи, що відповідач заявив у відзиві на позовну заяву клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог ТОВ ,,Вердикт Капітал? до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, суд не вбачає підстав для його задоволення та відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності, оскільки не виявив порушеного права позивача з боку відповідача.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Зазначене узгоджується із правовим висновками, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14. 11. 2018 р. у справі № 183/1617/16.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові ? на позивача.

Відповідач про свої судові витрати у відзиві на позов не заявляє.

Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 81, 88, 141, 258, 265 ЦПК України, ст.ст. 14, 192, 203, 215, 257, 267, 524, 525, 526, 527, 533, 572, 629, 1054, 1056 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю

,,Вердикт Капітал?до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27.06.2022 року.

Суддя Бабич Н.Д.