Справа № 349/1818/21
Провадження № 22-ц/4808/371/22
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Рогатинського районного суду в складі судді Рибій М.Г., постановлену 28 грудня 2021 року в м. Рогатині Івано-Франківської області,у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву повернуто АТ КБ «Приватбанк» з підстав невиконання вимог ухвали суду від 03 грудня 2021 року про залишення заяви без руху.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» подано позовну заяву з додержанням вимог, передбачених статтями 175 і 177 ЦПК України. Зокрема позивачем при зверненні до суду було подано позовну заяву та її копії разом із копіями всіх документів для кількості сторін. Натомість суд повернув позовну заяву з тих підстав, що до неї не додані докази на підтвердження обставин позову.

На думку апелянта, суд допустив порушення вимог статті 229 ЦПК України, відповідно до якої дослідження доказів повинне бути здійснене під час розгляду справи по суті, після відкриття провадження. А тому представник банку вважає, що підстави для застосування статті 185 ЦПК України щодо повернення позовної заяви були відсутні.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про скасування апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1, частиною 3 і частиною 5 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 845,04 грн.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 03 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки така не відповідала вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України. Зокрема, додані до позовної заяви розрахунки заборгованості не є обгрунтованими, містять таблиці з даними та результати обчислень, однак не містять самого обчислення, з якого можна було б зрозуміти, яким чином отримано результат. Для усунення вказаних недоліків надано строк з дня вручення копії ухвали 10 днів (а.с.11).

З`ясовано, що копія ухвали направлена позивачу на електронну адресу та доставлена до його електронної скриньки 03 грудня 2021 року (а.с. 12).

На виконання вимог ухвали позивачем 08 грудня 2021 року надіслано заяву, в якій зазначено, що розрахунки заборгованості за договором формуються шляхом складання їх через програмний комплекс банку. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви містить відомості щодо розміру відсоткової ставки, розміру нарахованих відсотків, суми використаних кредитних коштів тощо, а тому є належним доказом.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення заяви без руху.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Вимоги до позовної заяви викладені в статті 175 ЦПК України. Так, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між тим, як видно з позовної заяви, вона складена з урахуванням положень статті 175 ЦПК України, оскільки містить всі визначені даною нормою права обов`язкові змістовні реквізити. Заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Місцевий суд, оцінив обставини, викладені в такій заяві, без урахування положень статей 13, 175 ЦПК України, якими визначено, що позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

При цьому, пунктом 7 частини 2 статті 197 ЦПК України визначено, що саме у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Питання про доведеність порушеного права чи законного інтересу позивача вирішується за результатами розгляду справи по суті, де суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який наявний у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, враховує їх належність, допустимість і достовірність.

Таким чином, не може бути правовою підставою для залишення позову без руху, а пізніше його повернення позивачу, та обставина, що позивачем, на думку суду, надано не належний розрахунок заборгованості.

Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також долучено до матеріалів справи докази, якими ці обставини підтверджуються, наведено відповідний розрахунок заборгованості, що підлягає до стягнення, встановлення правильності та обґрунтованості яких можливе на наступних стадіях цивільного процесу. Якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови в задоволенні позову, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Тому через те, що в позовній заяві були відсутні недоліки, які б спонукали до залишення позовної заяви без руху та подальшому її поверненню, то оскаржувану ухвалу потрібно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381- 384, 389, 390 ЦПК України ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Рогатинського районного суду від 28 грудня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук