КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/5990/17

номер провадження №22-ц/824/4168/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представники відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року /суддя Трусова Т.О./

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» (далі - ТОВ «ТРК «Студія 1+1»), про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телевізійного каналу «1+1» під час соціально-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за темою «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке було присвячено обговоренню результатів розслідування так званих «справ Майдану» такого змісту: «…і у нас є керівник СБУ Києва який…, він, на щастя знаходиться в СІЗО, є керівник СБУ Києва, який надавав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди…»; «…у нас полностью есть в руках полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_3», зобов`язання відповідача спростувати таку інформацію та стягнути на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 висловлювання ОСОБА_1 , поширені ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телевізійного каналу « 1+1 » під час запису соціально-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_2» такого змісту: «є керівник СБУ Києва, який надав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди»; «у нас полностью есть в руках, полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_3». Зобов`язано ОСОБА_1 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили за свій рахунок спростувати указані висловлювання шляхом оголошення в студії телевізійного каналу «1+1» в ефірі програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини цього рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. /т. 1 а.с. 130-135/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вказувала, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що висловлювання відповідача не є фактичним твердженням, не містить конкретних даних щодо оцінки дій позивача в контексті вчинення певного правопорушення або злочинних дій, а містить припущення про певні події та оціночні судження. Висвітлена в оскаржуваних фрагментах тема є суспільно значимою та становить громадський інтерес - розслідування «справ Майдану». Водночас, статус позивача характеризується публічністю його особи, а тому межа допустимої критики є значно ширшою, ніж до окремої пересічної особи. Наголошувала на відсутності причинно-наслідкового зв`язку між висловлюваннями відповідача та наявності негативних наслідків для позивача, що не підтверджено доказами. Вказувала також і про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме права відповідача знати про те, що справа щодо нього як відповідача розглядається в суді, підстави та обґрунтування звернення позивача з позовом до суду, дату, час і місце розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Головіна О.О. в інтересах ОСОБА_3 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення без змін. Зазначила, що суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин та вірно застосував норми матеріального права. Вказувала, що відсутні будь-які судові рішення, що набрали законної сили відносно позивача щодо подій у 2013-2014 роках, відповідно до яких він би визнавався винним. Твердження відповідача є прямим порушенням презумпції невинуватості, які були зроблені без наведення достовірних даних, які б підтверджували відповідну інформацію.

Справа вже розглядалась судом апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року Постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційною інстанцією зауважено, що згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, не звернув увагу на вказану обов`язкову підставу для скасування судового рішення, не перевірив та не надав оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме права відповідача знати про те, що справа щодо нього як відповідача розглядається в суді, підстави та обґрунтування звернення позивача з позовом до суду, дату, час і місце розгляду справи, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про можливість залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Переглядаючи апеляційну скаргу, апеляційним судом встановлено наступне.

Позивач та його представник на розгляд апеляційної скарги в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, ОСОБА_3 за адресою проживання, вказаною в його процесуальних документах - АДРЕСА_1 , його адвокат Головіна О.О. за адресою електронної пошти. Жодних інших даних позивачем та його представником не повідомлено, дані у матеріалах справи не змінені, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що на час подій Революції гідності, ОСОБА_3 займав посаду начальника Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області.

03 березня 2015 року у рамках кримінального провадження № 0000228 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 365 КК України. У подальшому ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри на нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 41, частиною третьою статті 28, статтею 340, частиною четвертою статті 41, частиною третьою статті 28, частиною третьою статті 365 КК України (в редакції від 07 квітня 2011 року), частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 121; частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, пунктами 1, 5 частини другої статті 115 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23-00 год. у студії телевізійного каналу «1+1» розпочалося суспільне політичне ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за темою «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке транслювалося у прямому ефірі і було присвячено обговоренню результатів розслідування, так званих «справ Майдану», у якій, серед інших, приймав участь відповідач ОСОБА_1 - журналіст та головний редактор сайту Цензор.НЕТ, який зробив заяви такого змісту: «…і у нас є керівник СБУ Києва який.., він, на щастя знаходиться в СІЗО, є керівник СБУ Києва, який надавав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди…» (в період часу з 01:09:06 год. по 01:09:21 год); «…у нас полностью есть в руках, полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_3» (в період часу з 01:42:32 год. по 01:42:39 год).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказував, що зміст висловлювань ОСОБА_1 в ефірі телевізійного каналу «1+1» під час запису соціально-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке транслювалося ІНФОРМАЦІЯ_1, дає підстави для висновку, що відповідач, за відсутності обвинувального вироку суду, допустив висловлювання про винність позивача у формі тверджень, які, з одного боку, спонукали громадськість повірити в неї, а з іншого - випереджали оцінку відповідних фактів компетентним судом, а тому дійшов висновку про порушення відповідачем презумпції невинуватості позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання висловлювань відповідача такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, та зобов`язання ОСОБА_1 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати указані висловлювання у той же спосіб, у який вони були поширені, шляхом оголошення в студії телевізійного каналу «1+1» в ефірі програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» резолютивної частини судового рішення.

Суд першої інстанції також вважав доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди, розмір якої, з урахування вимог розумності та справедливості, а також даних про особу позивача та спосіб поширення інформації, визначив в сумі 50 000,00 грн.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, апеляційний суд зауважує на тому, що соціально-політичне ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке транслювалося ІНФОРМАЦІЯ_1, стосувалось розслідувань злочинів, «вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках», розслідування яких отримало умовну назву «справи Майдану».

Висловлювання ОСОБА_1 в ефірі телевізійного каналу «1+1» були висловлені в контексті підсумків розслідування, зокрема і щодо ОСОБА_3 , якому інкримінується, відповідно до відкритих джерел, зокрема ЄДРСР у справі 761/24681/16-к, організація умисного вбивства 10 осіб, у складі організованої групи вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, в організації спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, у складі організованої групи осіб, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, у тому числі таке, що спричинило смерть потерпілого, де потерпілими зазначені 22 особи.

Судовий розгляд обвинувального акта на момент подій передачі був призначений до розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва, а сам ОСОБА_3 знаходився під вартою, про що свідчить також і вказівка на це у реквізитах позивача.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що хоч і висловлене ОСОБА_1 подавалось як факт, водночас, на момент здійснення спірних висловлювань, ОСОБА_3 є обвинуваченим за особливо тяжкі кримінальні правопорушення, зокрема умисні вбивства вчинені відносно учасників Революції Гідності.

Таким чином, ОСОБА_1 роблячи заяви такого змісту: «…і у нас є керівник СБУ Києва який.., він, на щастя знаходиться в СІЗО, є керівник СБУ Києва, який надавав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди…» (в період часу з 01:09:06 год. по 01:09:21 год); «…у нас полностью есть в руках, полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_3» (в період часу з 01:42:32 год. по 01:42:39 год), жодним чином не допустив недостовірності інформації, отриманої із відкритих джерел, незважаючи на відсутність вироку у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 , звертаючись до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, жодним чином не обґрунтував, з огляду на обставини, в яких знаходились сторони на той час - ОСОБА_3 у статусі підозрюваного, ОСОБА_1 - журналіста, інформацію у справі за його обвинуваченням, яка не була закритою, в чому саме полягала недостовірність висловлювань з урахуванням на обговорюваність та резонанс «справ Майдану».

Не надано також і обґрунтування щодо причинно-наслідкового зв`язку між заявами ОСОБА_1 в ефірі телепрограми та, як зазначає позивач тому, що було дискредитовано його ділову репутацію, заподіяно психологічну травму, або того, що ОСОБА_1 , як вказує позивач, такими висловлюваннями запевняє суспільство у причетності позивача до масових розстрілів людей або підштовхує деяких радикально налаштованих представників громадськості до самосуду над ним.

Свобода слова, згідно з практикою ЄСПЛ, підлягає захисту навіть у випадках, коли те, в чому звинувачували особу, виявиться неправдивим. Але тільки тоді, коли журналіст діяв добросовісно, коли він мав достатнє фактичне підґрунтя вважати, що поширює правдиву інформацію, попередньо перевіряв інформацію доступними засобами. На даний час розгляд кримінального обвинувачення позивача триває.

Суд також повинен враховувати мету: поширена інформація спрямована на образу особи чи на викриття незаконних дій, розвитку суспільної дискусії навколо чутливої теми, що вимагає від суду не просто оцінки доказів і застосування законодавства, а вивчення природи інформації, глибокого аналізу висловлювань у контексті висловленого.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновків про те, що висловлена ОСОБА_1 заяви «…і у нас є керівник СБУ Києва який.., він, на щастя знаходиться в СІЗО, є керівник СБУ Києва, який надавав наказ безпосередньо проводити штурм Майдану, внаслідок якого загибли люди…» (в період часу з 01:09:06 год. по 01:09:21 год); «…у нас полностью есть в руках, полностью в руках правосудия тот человек, который дал приказ штурмовать Майдан - генерал-майор ОСОБА_3» (в період часу з 01:42:32 год. по 01:42:39 год), в контексті оцінки факту видачі наказу проводити штурм Майдану не може підлягати спростуванню, з урахуванням триваючого кримінального провадження, відкритості даних, з огляду на ситуацію та обставини, за яких відбувалось поширення таких висловлювань.

Водночас, апеляційний суд не приймає додаткові пояснення до апеляційної скарги, як такі, що містять посилання на війну в Україні на момент розгляду справи в апеляційному суді та ще більший резонанс подій у контексті сьогодення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року - скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 360 /три тисячі триста шістдесят/ гривень.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: