КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2022 року м. Київ

Справа №359/10103/17

Провадження №88-ц/824/23/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2018 року - скасовано та постановлено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - залишено без задоволення.

16 лютого 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що нововиявленими обставинами у даній справі є копія акту про встановлення на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених межових знаків власнику земельної ділянки по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , де чітко зазначено, що сусідом по земельній ділянці по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . Цей акт було виготовлено для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку. Також виготовлення акту свідчить про те, що ОСОБА_2 визнавав факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 та факт користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, яка раніше обліковувалась за ОСОБА_3 .

Вважає, що з наданням до апеляційного суду документів, які викликають сумнів у законності їх оформлення - свідоцтво про право власності на земельну ділянку, неправильним тлумаченням ОСОБА_2 забудов у свідоцтві про право на прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 ввів в оману Київський апеляційний суд, який прийшов до думки, що будинок, який ОСОБА_2 намагався видати як літню кухню домоволодіння батька, не був у власності ОСОБА_3 .

Вказує, що на підставі даних по господарських книг 1974 року за ОСОБА_3 було зареєстровано житловий будинок в с. Сошників та земельна ділянка для обслуговування господарства.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

Матеріали справи №359/10103/17 надійшла до Київського апеляційного суду 04 травня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Новоселецька О.А. підтримали заяву та просили про її задоволення.

Представник особи, яка подавала апеляційну скаргу ОСОБА_2 - адвокат Колесник Н.М. заперечувала проти доводів заява, вказуючи про відсутність підстав для перегляду рішення суду, що набрало законної сили, а обставини на які посилається заявник не вважає нововиявленими в розумінні вимог ЦПК України.

Представник Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновків, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що його покійна бабуся ОСОБА_3 - мала у своїй власності житловий будинок в АДРЕСА_2 . За час свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно з яким заповідала у власність своєму онуку ОСОБА_1 дану хату. Свідоцтва на право власності на житловий будинок бабуся не отримувала. Враховуючи наведене, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті його бабусі ОСОБА_3 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, загальною площею 46,90 кв.м., розташований по АДРЕСА_2 , вартістю 49145, 00 грн, що належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати в розмірі 640,00 грн судового збору віднесені на рахунок позивача.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач, як спадкоємиць за заповітом, має право на набуття права власності на житловий будинок, після смерті його бабусі ОСОБА_3 .. У зв`язку з цим він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке він не зміг отримати з незалежних від нього причин.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року виправлено описку в резолютивній частині рішення щодо визначення місця проживання позивача (а.с.69-70).

Не погодився з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , його представником подана апеляційна скарга, в якій наголошується на невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм матеріального та процесуального права. Вважав, що зазначеним рішенням суд позбавив його права власності на частку у спільному майні, тобто вирішив питання про його право на власність без його участі, чим порушив право на судовий захист. Вказує на те, що зазначений об`єкт нерухомого майна увійшов до складу спадщини, яку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 успадкували після свого батька, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2003 року та технічним паспортом на будинок по АДРЕСА_1 , у якому зазначений рік побудови літньої кухні - 1900. Зазначає, що ОСОБА_1 не надав суду доказів прийняття спадщини у шестимісячний строк. ОСОБА_2 зазначав, що оскільки він у розгляді справи участі не брав, а тому просив суд викликати та допитати свідків, зазначених у апеляційній скарзі, а також дослідити та приєднати до матеріалів справи копії документів доданих до апеляційної скарги.

На підставі викладеного просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2018 року - скасовано та постановлено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - залишено без задоволення.

Дане рішення суду мотивовано тим, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, але право власності спадкодавця ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_2 не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підстави для висновку про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про фактичне прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 , про обставини прийняття чи причини неприйняття спадщини позивачем та/або іншими особами після смерті ОСОБА_3 , поважні причини пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Дані про касаційне оскарження вказаного судового рішення в матеріалах справи відсутні. Однак, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 був поновлений строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, але касаційну скаргу було залишено без руху. Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, з підстав необґрунтованості доводів касаційної скарги.

За правилом ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.

В Постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №755/32663/14-ц, провадження №61-44397св18 вказано на те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 424, 426 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» нагадав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia),заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X)

У рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» ЄСПЛ вказав на те, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на виявлення представником нових документів, а саме акту про встановлення на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених межових знаків власнику земельної ділянки по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , де зазначено, що сусідом по земельній ділянці по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . Це, на думку заявника, свідчить про те, що ОСОБА_2 визнавав факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 . Також заявник вказує на дані по господарських книг 1974 року де за ОСОБА_3 було зареєстровано житловий будинок в с. Сошників та земельна ділянка для обслуговування цього господарства.

Однак, заявник помилково вважає, що отримані ним додаткові документи після ухвалення постанови апеляційним судом в даній справі, є нововиявленою обставиною, оскільки вказані документи є новими доказами. Вказані обставини існували на час постановлення оскаржуваного судового рішення, могли бути отримані позивачем до або під час розгляду справи та подані ним до суду в установленому процесуальним законом порядку. Наявність іншого представника в ході розгляду справи, цих обставин не спростовують.

Заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового судового розгляду. Однак, процедура перегляду справи за нововиявленими обставинами не повинна підміняти собою перегляд рішення. До того ж заявник, як вбачається, скористався правом на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, але не погоджується з ухваленими судами рішеннями. Однак, Постанова Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року набула законної сили і статусу остаточного судового рішення. А отже його перегляд з підстав наведених заявником буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких в порядку визначеному процесуальним законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст ухвали складений 04 липня 2022 року.