Ухвала

06 липня 2022 року

м. Київ

справа № 643/352/20

провадження № 61-5435св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Довготько Т. М., та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він з 21 лютого 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року.

02 травня 2010 року він взяв у борг у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 120 000,00 дол. США на придбання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівництво будинку на цій земельній ділянці, про що складено відповідну розписку.

13 травня 2010 року, тобто під час шлюбу, ними придбана зазначена земельна ділянка.

У 2012 році на вказаній земельній ділянці був побудований будинок та відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2012 року він визнаний власником вказаного будинку.

Вказував на те, що вони мали намір продати зазначений будинок та отримати дохід з його продажу.

02 січня 2013 року він взяв у борг у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 20 000,00 дол. США на придбання квартири, про що також складено відповідну розписку.

25 січня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_2 .

У зв`язку з тим, що у нього та відповідача не було можливості віддати борг за вказаними договорами позики, 29 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення суми боргу за договорами позики.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 02 травня 2010 року у розмірі 3 146 280,00 грн та за договором позики від 02 січня 2013 року у розмірі 498 161,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 8 000 грн, а всього 3 652 441,00 грн.

ОСОБА_2 була третьою особою у вказаній справі, з рішенням суду погодилась, з вимогами про визнання договорів позики недійсними до суду не зверталась.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , посилаючись на положення статей 61, 65 СК України, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 1 826 200,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив

з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що договори позики були укладені в інтересах сім`ї та отримані у борг грошових коштів були використані для задоволення потреб сім`ї. Крім того, позивач не надав доказів того, що відповідач надавала згоду на укладення таких договорів.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що судове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами матеріального права та норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що грошові кошти за борговими розписками не було використано в інтересах сім`ї, не врахували, що відповідач не оспорювала договори позики.

Також суди помилково посилались на необхідність отримання згоди одним із подружжя на укладення договору позики, оскільки для укладення договору позики (за яким позичальником виступає один з подружжя) отримання згоди другого з подружжя не потрібно, оскільки цей правочин не стосується спільного майна подружжя.

Підставами касаційного оскарження рішення Московського районного суду

м. Харкова від 02 грудня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 133/3928/14-ц (провадження № 61-33048св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 713/285/2012 (провадження № 61-10345св18).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2021 року ОСОБА_2 в особі адвоката Царьова Р. В. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 756/8056/19-ц (провадження № 61-10021св20) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів.

Ухвала Верховного Суду мотивована тим, що для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики потрібно уточнення висновку про застосування статті 65 СК України, що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення:

чи розповсюджується на грошові зобов`язання (передача в борг одним із подружжя без згоди іншого) приписи частин другої та третьої статті 65 СК України;

чи може бути визнаний недійсним договір позики на суму, яка виходить за межі дрібного побутового правочину, укладений одним із подружжя без згоди іншого з подружжя на його укладення;

чи виникає за таким договором позики грошових коштів у іншого з подружжя (того, хто не був його стороною) право на отримання коштів з чоловіка (дружини) сторони договору.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-94цс21).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, яка переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/8056/19-ц (провадження № 14-94цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 643/352/20 (провадження № 61-5435св21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/8056/19-ц (провадження № 14-94цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк