Справа № 559/2778/19
Провадження № 2/559/16/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

за участю секретаря Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Друга Рівненська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Друга Рівненська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. З метою виконання вимог, передбачених ч.1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

12 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача: Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають.

Співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи міститься заяви, згідно якої розгляд справи просять проводити у їх відсутності.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: завідувач Другої Рівненської державної нотаріальної контори Л.Рева, в судове засідання не з`явилась, попередньо подала суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення по справі винести на розсуд суду.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивачка у судове засідання, призначене на 05 липня 2022 року, не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить судова розписка. Заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 користувалася правовою допомогою та нею було укладено договір з адвокатом Більчук С.А., а в подальшому адвокатом Рідченко М.В. Однак, ні позивачка, ні її представники жодного разу до суду не з`явилися. Заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача в матеріалах справи також відсутня.

Окрім цього, ні позивачка, ні представник позивача не скористалися правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для них є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно з ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і Постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що повістки про виклик до суду направлялися позивачці завчасно та отримувалися нею особисто, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відтак, процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин та неповідомлення ним про причини неявки.

Керуючись ст.ст.200, ч.5 ст.223, ч.1 ст.257 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Друга Рівненська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії .

Суддя Ралець Р.В.