Єдиний унікальний номер судової справи: 472/307/21
Номер провадження: 22-ц/812/617/22 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Крамаренко Т.В.,

суддів: Базовкіної Т.М., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Калашник А.О.,

за участю прокурора Волкожи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 березня 2022 року, постановленої під головуванням судді Вуїва О.В. в приміщенні того ж суду по справі за позовом Виконувача обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області до ОСОБА_1 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування земельних ділянок,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2021 року Виконувач обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.

Позов обґрунтовано тим, що наказом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 15 січня 2015 року №177-сг ОСОБА_1 (який раніше вже отримував у власність земельну ділянку для ведення фермерського господарства та створив ФГ «Горбатенко») надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 27,5 га із земель сільськогосподарського призначення в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 квітня 2015 року №1902-сг затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452) для ведення фермерського господарства в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

На підставі вищевказаних наказів між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_1 20 серпня 2015 року строком на 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452), розташованої в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначеної для ведення фермерського господарства.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0452 на момент прийняття наказів відносилась до земель державної власності сільськогосподарського призначення, розпорядження якими згідно ст. 122 ЗК України здійснював центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Згідно рішення Веселинівської селищної ради від 06 вересня 2016 року № 1 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Порічанська сільська рада, на території якої розташована земельна ділянка, увійшла до складу Веселинівської територіальної громади. Цим же рішенням передбачено, що Веселинівська селищна рада є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб сільських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень Веселинівською селищною радою, обраною Веселинівською селищною об`єднаною територіальною громадою.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №6517/0/14-18-СГ від 26 вересня 2018 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» територіальній громаді сіл в особі Веселинівської селищної ради Миколаївської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності згідно переліку, що визначений в акті приймання-передачі від 27 вересня 2018 року. У вказаному переліку також зазначено земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0452, що перебувала в оренді ОСОБА_1

28 лютого 2019 року між Веселинівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої первісного орендодавця - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області змінено на Веселинівську селищну раду. Цією ж угодою змінено строк дії договору та розмір орендної плати.

Рішенням Веселинівської селищної ради від 19 червня 2019 року №10 надано згоду на надання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0452 для розширення меж ФГ «Горбатенко». Цим же рішенням встановлено новий розмір орендної плати та строк дії договору оренди.

25 червня 2019 року між Веселинівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно якої первісного орендодавця - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області змінено на Веселинівську селищну раду. Цією ж угодою встановлено новий строк дії договору та розмір орендної плати.

Рішеннями Веселинівської селищної ради від 12 вересня 2019 року №74-77 надано дозволи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , як членам ФГ «Горбатенко», на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають в оренді ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0452.

04 березня 2020 року між Веселинівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди землі з кадастровим номером :02:000:0452.

Рішеннями Веселинівської селищної ради від 26 травня 2020 року №55-58 затверджено проекти землеустрою та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 надано у власність земельні ділянки площами 6,7601 га (кадастровий номер :02:000:0583), 6,7607 га (кадастровий номер :02:000:0582), 6,707 га (кадастровий номер :02:000:0584), 6,5457 га (кадастровий номер :02:000:0581), розташовані в межах Веселинівської селищної ради, призначені для ведення фермерського господарства.

У подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу:

- від 07 липня 2020 року, зареєстрованого за р/ АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , останній набув право власності на ділянку площею 6,7607 га (кадастровий номер :02:000:0582);

- від 07 липня 2020 року, зареєстрованого за р/ АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , останній набув право власності на ділянку площею 6,707 га (кадастровий номер :02:000:0584);

- від 10 липня 2020 року, зареєстрованого за р/ АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , останній набув право власності на ділянку площею 6,7601 га (кадастровий номер :02:000:0583);

- від 10 липня 2020 року, зареєстрованого за р/ АДРЕСА_4 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній набув право власності на ділянку площею 6,5457 га (кадастровий номер :02:000:0581).

Надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452) в оренду для ведення фермерського господарства, подальше її розпаювання між членами фермерського господарства та розпорядження останніми на користь відповідача суперечить вимогам законодавства, оскільки: повторне надання ОСОБА_1 (фактично раніше створеному ФГ «Горбатенко»), який раніше вже отримував земельну ділянку для ведення фермерського господарства, додаткової земельної ділянки площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452) в оренду для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів (аукціону) суперечить вимогам закону; зміст заяви ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства не відповідає вимогам закону.

Порушення процедури набуття відповідачем земельної ділянки площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452) в оренду для ведення фермерського господарства вказує на те, що усі подальші рішення та правочини щодо земельної ділянки (спірних ділянок) також є незаконними.

У зв`язку з цим, враховуючи бездіяльність Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області щодо самостійного здійснення заходів з метою усунення виявлених порушень та повернення спірних земельних ділянок, виконувач обов`язків керівника Вознесенської окружної прокуратури просив суд витребувати у ОСОБА_1 у власність Веселинівської об`єднаної територіальної громади в особі Веселинівської селищної ради земельні ділянки: - площею 6,7607 га (кадастровий номер :02:000:0582), площею 6,707 га (кадастровий номер :02:000:0584), площею 6,7601 га (кадастровий номер :02:000:0583), площею 6,5457 га (кадастровий номер :02:000:0581).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 29 березня 2022 року провадження у даній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала мотивована тим, що на час вирішення спору спірні земельні ділянки фактично знаходяться у користуванні ФГ «Горбатенко», тому та обставина, що відповідачем у справі зазначено фізичну особу, яка є юридичним власником ділянок з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства» ( ОСОБА_1 ) не є підставою для розгляду справи за правилами цивільного судочинства.Також судом взято до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №626/1055/17 (провадження №14-399цс19) де зазначено, що відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні спори щодо права власності чи іншого речового права на землю з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, і прокурором, який обґрунтовує позовні вимоги порушенням інтересів держави у сфері розпорядження ділянками державної та комунальної власності, треба розглядати за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги та не проаналізовано правові висновки Верховного Суду, які прямо регулюють порядок розгляду спірних правовідносин, натомість застосовано правові висновки, які не регулюють спірні правовідносини, чим порушено норми матеріального права, які призвели до постановлено помилкової ухвали. Вказує на те, що судом не надано правової оцінці тому, що на час прийняття ГУДК у Миколаївській області у 2015 році наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження ФГ «Горбатенко» вже було створено та мало у користуванні земельні ділянки для ведення фермерського господарства, а тому виходячи зі змісту ст. 134 ЗК України ФГ «Горбатенко» мало право отримувати земельні ділянки виключно на умовах конкурсу.

Учасники справи не скористались своїм правом щодо подання відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України, у редакції ЦПК України 2004 суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, у редакції ГПК України 1991 визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів здійснено відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. Земельні спори, сторонами в яких є насамперед юридичні особи та фізичні особи - підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства (частина друга статті 134 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно з частиною 3 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Статтею 8 цього ж Закону визначено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності чи постійного користування на земельну ділянку або укладенням договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Відповідно до положень частини першої статті 31 ЗК України та частини першої статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі, земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Згідно статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Для визначення юрисдикції суду у цій справі слід врахувати те, що з матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 15 січня 2015 року №177-сг ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 27,5 га із земель сільськогосподарського призначення в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 квітня 2015 року №1902-сг затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452) для ведення фермерського господарства в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

На підставі вищевказаних наказів між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_1 20 серпня 2015 року строком на 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки площею 27,5 га (кадастровий номер :02:000:0452), розташованої в межах території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначеної для ведення фермерського господарства.

Однак на момент прийняття Головним Управлінням Держгеокадастру зазначених наказів від 15 січня 2015 року та від 09 квітня 2015 року і укладення відповідного договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2015 року ОСОБА_1 вже було засноване ФГ «Горбатенко» та мало в користуванні земельні ділянки для ведення фермерського господарства, а відтак виходячи зі змісту ст. 134 ЗК України мало право отримувати земельні ділянки виключно на умовах конкурсу.

Враховуючи викладене вбачається, що ОСОБА_1 , як громадянин України отримав оспорювані земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності в оренду для створення фермерського господарства.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №922/614/19 зазначала, що Велика Палата Верховного суду вже неодноразово звертала увагу на те, що за правилами цивільного судочинства необхідно розглядати справи у спорах, у яких без проведення земельних торгів особі виділена друга та кожна наступна земельна ділянка для ведення фермерського господарства, яке вже було створено на земельній ділянці державної (комунальної) власності.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц (провадження 14-83цс19), від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18 (провадження № 14-109 цс 19) та від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350 цс 19).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 травня 2020 року по справі № 357/1180/17 ( провадження № 14-508 цс 19) відступила від раніше викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц (провадження № 14?157 цс 18) висновку про те, що спори, пов`язані з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування фермерського господарства, мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин у цій справі спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа належить до компетенції господарського суду та у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закрив провадження у справі.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі перешкоджає її подальшому провадженню, то оскаржуване судове рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області - задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 березня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.М. Базовкіна

В.І. Темнікова

Повний текст постанови суду складений 07 липня 2022 року.