Справа № 212/3543/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності у порядку спадкування,
27 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , 3/4 частки автомобіля «Chery» модель А15 Amulet, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, VIN НОМЕР_2 , а також 3/4 частки депозитних вкладів в АТ КБ «Приватбанк», яка становить у грошовому виразі 44 767,70 грн. відповідно банківських договорів на загальну суму 59 960,27 грн.
Ухвалою судді Чорного І.Я. від 13.05.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
01 липня 2021 року, 30 липня 2021 року, 30 серпня 2021 року підготовчі засідання відкладалися через відсутність відомостей про вручення учасникам справи повідомлення про час, дату та місце проведення судового засідання, за клопотанням представника позивача.
Ухвалою судді від 30 вересня 2021 року у зв`язку із закінченням повноважень судді Чорного І.В. та на підставі розпорядження керівника апарату суду № 312 від 24.09.2021, яким справу перерозподілено на суддю Колочко О.В., цивільну справу № 212/3543/21 прийнято до провадження судді Колочко О.В. та призначено підготовче засідання на 28 жовтня 2021 року.
Ухвалою суду від 28.10.2021 за клопотанням представника позивача витребувані докази, відкладено підготовче засідання на 22 листопада 2021 року.
Ухвалою суду від 22.011.2021 за клопотанням відповідача залучено до участі у справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено на 13 грудня 2021 року.
13 грудня 2021 року, 11 січня 2022 року, 04 лютого 2022 року, 23 лютого 2022 року, 10 березня 2022 року, 05 квітня 2022 року підготовчі засідання були відкладені за клопотанням представника позивача, через неотримання витребуваних судом доказів, неявку відповідача та третьої особи.
10 травня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 02 червня 2022 року.
02 червня 2022 року ухвалою суду судовий розгляд відкладений через неявку відповідача та третьої особи, за відсутності відомостей про їх належне сповіщення про дату, час та місце проведення судового засідання.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, в матеріалах справи наявна її письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 34).
Представник позивача ОСОБА_4 до суду не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 173).
Відповідач ОСОБА_2 до суду повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив, відзив не подав.
Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести без її участі (а.с. 66).
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 03 червня 2005 року (а.с. 10).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_5 (а.с. 89).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20 вересня 2018 року (а.с. 9).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 у період з 05 жовтня 1991 року по 07 червня 2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , яка є у справі третьою особою (а.с. 45-46).
Згідно з копією Договору купівлі-продажу від 19.03.1996 ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до довідки КП «Криворізьке БТІ» є її власником (а.с. 15-16).
З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що у ОСОБА_5 у АТ КБ «Приватбанк» наявні депозитні рахунки:
Також, згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_5 з 30.04.2008 є власником автомобіля марки Chery модель А15 Amulet, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 103).
Постановою від 31 березня 2021 року приватний нотаріус Кучман І.І. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що не має можливості виділити частку у спільному майні колишнього подружжя.
Постанова мотивована тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка є спадковим майном, була придбана померлим в період шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 (а.с. 103 зворотній бік).

Також, постановою від 31 березня 2021 року приватний нотаріус Кучман І.І. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю суперечки між спадкоємцями (а.с. 107 зворотній бік).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КпШС України, чинного на час придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Отже, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 05 жовтня 1991 року по 07 червня 2001 року, то і квартира за адресою АДРЕСА_2 , яка була придбана 19.03.1996, вважається придбаною у період перебування зазначених осіб у зареєстрованому шлюбі, і є об`єктом права спільної сумісної власності даного подружжя, яке не припинилось після розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 28 КпШС (чинного на час придбання спірної квартири), у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 у 2001 році, третя особа ОСОБА_3 не виділяла свою частку в спільній сумісній власності на спірну квартиру.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Частинами першою та другою статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами 1, 3 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна норма закріплена і в ст. 70 СК України, а саме, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, до спадкового майна входить 1/2 частина автомобіля марки Chery модель А15 Amulet, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбаного у зареєстрованому шлюбі між позивачем та ОСОБА_5 , та 1/2 грошових коштів на депозитних рахунках померлого ОСОБА_5 , які відкриті останнім за час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка, якій було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, і як наслідок позивач не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи наведені норми закону та викладені вище обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 має право у порядку спадкування за законом на половину спадкового майна після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , тобто на 1/4 частину квартири, 1/4 частину автомобіля і на 1/4 частину грошових коштів на депозитних рахунках, і саме на ці частки у спадковому майні слід визнати її право власності, тим самим задовольнити позов частково.

Що стосується вимог позивачки про визнання за нею право власності на 1/2 частини автомобіля та 1/2 грошових коштів на депозитних рахунках, суд вважає в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до наведених норм законодавства половина зазначеного майна є її власністю, як одного з подружжя, і не потребує вирішення у судовому порядку саме у розрізі позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування, оскільки вказані частки зазначеного майна не входять до спадкової маси після смерті ОСОБА_5 і позивач має можливість зареєструвати своє право власності у визначеному законом порядку або у разі перешкод для цього звернутися із відповідним позовом до суду.

Також, за наведених вище обставин суд не вбачає підстав для визнання права власності за позивачем саме на 1/2 частину спірної квартири, оскільки окрім неї спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_2 , який не відмовився від спадщини і таким чином має долю у спадковому майні у розмірі ј частини.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останньою судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме 527,66 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 28 КпШС, ст.ст. 60, 61, 70 СК України, ст.ст. 4, 15, 16, 368, 372, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 76-82, 141, 211, 246, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 автомобіля марки Chery модель А15 Amulet, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину грошових коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_4 , відкритому 20.05.2016 у АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD701 на ім`я ОСОБА_5 у сумі 41 405,39 грн., з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими на день отримання коштів.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину грошових коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_6 , відкритому 15.12.2017 у АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD300 на ім`я ОСОБА_5 у сумі 9 487,19 грн., з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими на день отримання коштів.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину грошових коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_7 , відкритому 11.12.2017 у АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD900 на ім`я ОСОБА_5 у сумі 9 310,92 грн., з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими на день отримання коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 527,66 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено та підписано 06 липня 2022 року.

Суддя: О. В. Колочко