Провадження №4-с/389/3/22
Ухвала

іменем України

30 червня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на бездіяльність начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Піліпенко Ірини Вікторівни, заінтересовані особи (стягувачі): ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , 24.05.2022 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Піліпенко І.В., у якій просив зобов`язати начальника вказаного відділу ДВС Піліпенко І.В. зняти арешт з його нерухомого майна, який накладено у виконавчих провадженнях №№ 13189993, № 25654606.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі перебували зазначені виконавчі провадження, в межах яких на все його майно було накладено арешт. Виконавче провадження №13189993 з виконання виконавчого листа №2-484, виданого 24.10.1997 Знам`янським міськрайонним судом про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 , 28.04.2012 було закінчене на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», проте одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем арешт з його майна не був знятий. Крім того, у виконавчому провадженні №25654606 виконавчий лист №2-248/11, виданий 22.02.2011 Знам`янським міськрайонним судом про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 14.09.2017 був повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», проте під час винесення постанови про повернення виконавчого документа державним виконавцем арешт з його майна також не знятий. Оскільки на його звернення відділом ДВС листом від 21.02.2022 відмовлено у знятті арешту з його майна у зв`язку з відсутністю законних підстав, тому він вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

До скарги скаржником додане клопотання, у якому просив поновити пропущений для оскарження строк як такий, що пропущений з поважних причини, оскільки на даний час він проходить військову службу у Збройних силах України і про існування листа-відповіді від 21.02.2022 начальника ДВС йому стало відомо 11.05.2022 з телефонної розмови із сестрою, яка проживає в м.Знам`янка та на даний час опікується його майном, у тому числі перевіряє поштову кореспонденцію.

Скаржник в судове засідання не з`явився, однак його представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Начальник Знам`янського відділу ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Піліпенко І.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заінтересовані особи (стягувачі) в судове засідання не з`явилися, відомості про те, що вони про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п.«а» ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З наведених скаржником у скарзі обґрунтувань вбачається, що він оскаржує бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби, яка полягає у відмові 21.02.2022 у знятті арешту з майна скаржника, накладеного в межах виконавчих проваджень №№ 13189993, № 25654606.

Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

Виходячи зі змісту поданої скаржником скарги вбачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В ч.2 ст.449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску скаржником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, у своєму клопотанні скаржник вказує, що на даний час він проходить військову службу у Збройних силах України і про існування листа-відмови від 21.02.2022 начальника ДВС йому стало відомо 11.05.2022 з телефонної розмови з сестрою. Проте, належних доказів на підтвердження вказаних обставин скаржником до клопотання не долучено, відповідний документ, який би підтверджував, що скаржник є військовослужбовцем і дійсно проходить військову службу у Збройних силах України, суду не надано, що унеможливлює врахувати період його перебування на військовій службі, при цьому, що обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника. Крім того, докази отримання поштовою кореспонденцією листа-відмови від 21.02.2022 суду також не надано (у клопотанні зазначено, що про лист-відмову він дізнався з телефонної розмови із сестрою, яка проживає в м.Знам`янка та перевіряє його поштову кореспонденцію).

Таким чином, беручи до уваги, що скаржником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії начальника державної виконавчої служби, а клопотання не містить ґрунтовних підстав для поновлення цього строку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні скаржнику строку для подачі скарги.

За таких обставин, зважаючи на те, що судом відмовлено в поновленні пропущеного строку для подання скарги з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до переконливого висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст.89, 126, 127, 258, 260, 261, 447, 449 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,у поновленні строку для подачі скарги на бездіяльність начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Піліпенко Ірини Вікторівни у виконавчих провадженнях №№ 13189993, № 25654606.

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на бездіяльність начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Піліпенко Ірини Вікторівни, заінтересовані особи (стягувачі): ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва