ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м.Суми

Справа №591/237/20

Номер провадження 22-ц/816/238/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

у присутності :

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» адвоката Руднєва Євгена Геннадійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2021 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 19 листопада 2021 року,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ТОВ «Будтрейдинг» звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2019 року близько 02 години 35 хв., громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 , перебуваючи у кабіні панорамного ліфту, який розташований в приміщенні ТРЦ «Лавина», за адресою м. Суми, пр-т М.Лушпи, 4/1, що належить ТОВ «Будтрейдинг», з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, наніс декілька ударів по клавіатурі та дисплею «BS|HD» зазначеного ліфту. Від вказаних дій дисплей був пошкоджений, а панорамний ліфт зупинився з пасажирами.

Факт пошкодження майна ОСОБА_2 підтверджується матеріалами кримінального провадження №0002377 від 14 серпня 2019 року, яке було закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, водночас в діях ОСОБА_3 встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Придбання дисплею панелі наказів «BS|HD» в комплекті коштувало товариству 25524 грн, вартість ремонту панелі становить 4950 грн. Загальна сума витрачена ТОВ «Будтрейдинг» на відновлення роботи панорамного ліфту, після завдання шкоди ОСОБА_2 , склала 30474 грн.

Відповідач добровільно завдані збитки не відшкодував, тому посилаючись на викладені обставини, товариство просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Будтрейдинг» 30474 грн відшкодування завданої майнової шкоди, 2102 грн сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 16112 грн. а усього - 48688 грн. Вподальшому представник апелянта збільшив суму витрат, які підлягають стягненню з відповідача в рахунок повернення витрат на правничу допомогу і просив стягнути на ці витрати 19124 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову товариства відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Будтрейдинг», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що закриваючи кримінальне провадження щодо відповідача з підстав відсутності складу злочину, слідчий встановив наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення. Неможливість складення відповідного протоколу у зв`язку із закінченням процесуального строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, по своїй суті не є реабілітуючою обставиною. Заявник не погоджується з оцінкою показам свідків , наданою судом. Вважає, що у справі наявні достатні докази на підтвердження неправомірності дій відповідача в наслідок яких майну товариства була завдана шкода, а також на підтвердження витрат товариства на відновлення пошкодженого ліфту.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений апеляційним судом строк відповідач не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Руднєва Є.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 14 серпня 2019 року на виконання ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002377 за заявою директора ТОВ «Будтрейдинг» ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України хуліганство (а.с. 11).

За результатами розгляду матеріалів досудового розслідування 30 жовтня 2019 року старшим слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області майором поліції Линок Н.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Копію постанови та матеріалів направлено інспекторам Сумського ВП ГУНП в Сумській області для підготовки матеріалів щодо притягнення ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП України (а.с. 30).

Під час досудового розслідування був допитаний директор ТОВ «Будтрейдинг» ОСОБА_5 , який пояснив, що 08 червня 2019 року йому стало відомо від працівників ТРЦ «Лавина», що іноземець пошкодив панель ліфта, який належить товариству, внаслідок чого ліфт зламався, та у зв`язку з цим довелось придбати та встановити нову панель ліфта.

Допитаний охоронець ТРЦ «Лавина» ОСОБА_6 пояснив, що працює за адресою АДРЕСА_2 , 08 червня 2019 року перебуваючи на першому поверсі центру, почув крик, а далі сильний стукіт, після чого ліфт зупинився. Від іншого охоронця ОСОБА_7 він дізнався, що іноземець, який перебував в ліфті, кулаком вдарив по панелі ліфта. В подальшому коли ліфт спустився за перший поверх, з нього вийшов іноземець та інші особи. При цьому іноземець не заперечував, що він пошкодив панель після сварки з чоловіками, та хотів сплатити відшкодування за пошкодження ліфта.

Допитана оператор диспетчерської служби в ТРЦ «Лавина» ОСОБА_8 пояснила, що працює за адресою АДРЕСА_2 , 08 червня 2019 року перебуваючи на першому поверсі центру, почула крик, а далі сильний стукіт, після чого ліфт зупинився. Від охоронців, які викликали працівників поліції, їй стало відомо, що іноземець, який їхав в ліфті вдарив по панелі, пошкодивши її, внаслідок чого ліфт перестав працювати в звичайному режимі, та їй довелось його вимкнути.

Допитаний охоронець ТРЦ «Лавина» ОСОБА_7 пояснив, що працює за адресою АДРЕСА_2 . 08 червня 2019 року, перебуваючи на третьому поверсі центру, побачив іноземця з жінкою, який пішов в напрямку ліфту. При цьому іноземець щось голосно казав, та чимось був невдоволений. Коли іноземець з жінкою та інші відвідувачі зайшли до ліфту, та двері зачинились, в цей час іноземець завдав удар по панелі ліфту, після чого ліфт зупинився. Надалі ліфт спустився на перший поверх, але в зв`язку з пошкодженням перестав працювати в звичайному режимі, та був вимкнений. Іноземець, який пошкодив панель ліфту не заперечував, що він пошкодив панель, та хотів сплатити відшкодування за пошкодження.

Допитана ОСОБА_9 пояснила, що в ніч на 08 червня 2019 року вона разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестрою та її чоловіком прийшли до ТРЦ «Лавина». Через деякий час вони з ОСОБА_2 зібрались йти додому та підійшли до ліфту, де у останнього виник словесний конфлікт з невідомими чоловіками. Надалі вони зайшли до ліфту, та що відбувалось далі вона не пам`ятає. Спустившись на перший поверх, то їх очікували працівники поліцїї, які повідомили, що ОСОБА_1 пошкодив панель ліфту.

За наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування в діях ОСОБА_4 не було встановлено грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, слідчий дійшов висновку, що у його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, але вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а.с. 30).

До адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП України ОСОБА_1 не був притягнутий, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ст. 38 КУпАП (а.с.32).

В наслідок пошкодження панелі ліфту товариству було завдано збитків у розмірі 30474 грн. Витрати товариства складаються з вартості придбання дисплею панелі наказів «BS|HD» в комплекті - 25524 грн та вартості робіт по ремонту панелі - 4950 грн (а.с. 125, 126).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом давали суду підстави вважати, що саме в результаті неправомірних дій відповідача майну ТОВ «Будтрейдинг» завдана майнова шкода і між діями ОСОБА_4 і наслідками, що настали, є прямий причинний зв`язок .

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, так як вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, за змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

З копій матеріалів кримінального провадження № 0002377 вбачається, що 8 червня 2019 року слідчим Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Черняк Т.М. було проведено огляд місця події та складено протокол огляду ( з фототаблицею) з якого вбачається, що на момент огляду ліфт знаходився в пошкодженому стані та працює з перебоями, їздить і зупиняється не залежно на який поверх натиснули . За допомогою диспетчера ліфт було увімкнуто. На стіні зліва від входу знаходиться дисплей , напис на ньому знаходиться у розмитому стані , літери розпливчасті . Під ним знаходиться табличка з правилами користування ліфтом . Під ним знаходяться кнопки, кнопка з цифрою »1» знаходиться у випуклому стані , видніється з-під низу зелена кнопка запала і не натискається ( а.с.12-14).

Факт пошкодження належного позивачу ліфту внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_7 , який працював на посаді охоронця ТОВ «Будтрейдинг» і безпосередньо був свідком агресивних дій відповідача та нанесення ним удару кулаком по панелі ліфту після чого ліфт з людьми усередині одразу зупинився і лише через 5 хвилин вдалось запустити ліфт та спустити його до низу . Після чого приїхали працівники поліції яким іноземець пояснював, що саме він пошкодив ліфт і мав намір одразу сплатити вартість ремонту. Дані пояснення свідок давав як під час проведення досудового слідства так і в судовому засіданні ( а.с. 85-86).

Пояснення цього свідка також підтверджуються і поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , даних ними як під час проведення досудового розслідування так і в судовому засіданні які є працівниками позивача і були обізнані про обставини пошкодження відповідачем ліфта .

8 червня 2019 року комісією у складі представника ТОВ «Будтрейдинг» та ТОВ «Шиндлер» було складено дефектний акт відповідно до якого при виконанні аварійного виклику ліфта виявлено вихід з ладу дисплея панелі наказів (СОР) по причині вандалізму, зовнішнього втручання. Вихід з ладу дисплея наказів (СОР) спричинив зупинку ліфта . Ліфт не працює. І для забезпечення безпечної та надійної роботи обладнання, необхідно замінити вище перераховану деталь, а саме дисплей панелі наказів (СОР) (а.с.94).

З пояснень свідка ОСОБА_10 даних ним в судовому засіданні вбачається, що він є майстром по сервісу ТОВ «Шиндлер» і саме ним за заявкою позивача 8 червня 2019 року здійснювався ремонт та заміна дисплею ліфту, який був пошкоджений саме внаслідок зовнішнього втручання.

Платіжним дорученням від 3 вересня 2019 року за № 2248 було перераховано позивачем на рахунок ТОВ «Шиндлер» 25524 грн оплату за дисплей за зг.рахунком № 2021 від 10 червня 2019 року(а.с.35, 125)

Оплата за ремонтні роботи за вищезазначеним рахунком в сумі 4950 грн.00 коп. була перерахована позивачем на підставі платіжного доручення № 2102 від 2 серпня 2019 року ( а.с.36, 126)

Факт перерахування позивачем коштів за пошкоджений дисплей та за виконання робіт підтверджується також і випискою по рахунках позивача у справі ( а.с. 127-130).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказані в акті огляду місця події пошкодження належного позивачеві майна, виникли не результаті його протиправних дій.

Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі підтверджується дефектним актом від 8 червня 2019 року з якого вбачається , що вихід з ладу ліфту стався саме внаслідок вандального пошкодження дисплея панелі наказів (СОР) , який підлягає заміні та платіжними дорученнями на перерахування позивачем на рахунок ТОВ «Шиндлер» 25524 грн за дисплей та 4950 грн.00 коп. оплати за ремонтні роботи.

Проведення оплати позивачем за новий дисплей та за вартість проведених ремонтних робіт за сливом деякого часу після виконання представниками ТОВ «Шиндлер» робіт по заміні пошкодженої деталі ліфту не свідчить про недоведеність позивачем розміру заподіяної шкоди, оскільки є відносинами між суб`єктами господарювання щодо оплати за надані послуги.

Отже, виходячи з викладеного, на підставі п. 4 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Будтрейдинг» та стягнення на його користь з ОСОБА_3 майнової шкоди в сумі 30474 грн.00 коп.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позов та апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з відповідача належить стягнути на його користь, сплачений ним розмір судового збору у сумі 2102 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 3153 грн 00 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення на його користь витрат на правничу допомогу.

Так, згідно з положеннями статей 133, 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. При цьому попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Тобто при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру цих втрат, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження оплати послуг за правничу допомогу позивачем надано додатки №№ 1, 2 до Договору про надання правничої допомоги № 12 від 1 грудня 2019 року в яких зазначені види наданих послуг із зазначенням ціни та загальної вартості понесених витрат на загальну суму 19124 грн ( а.с.33,34, 75).

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Гаврилюк Н.М. в суді першої інстанції заперечувала проти задоволення вимог позивача в частині сплати коштів на правничу допомогу в заявленому розмірі , оскільки вважала позовні вимоги необґрунтованими і , крім того, вважала розмір витрат на оплату правничої допомоги неспівмірною з ціною позову , складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт .

За встановлених обставин апеляційний суд погоджується, що стягнення з відповідача відшкодування оплати послуг на правничу допомогу в заявленому розмірі 23503 грн є абсолютно неспівмірним з обсягом наданої правничої допомоги у цій справі, тому враховуючи складність справи, співмірність обсягу наданих послуг та заявленої до сплати суми відшкодування, виходячи з критерію обґрунтованості заявлених вимог та їх розумності, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» подану його представником адвокатом Руднєвим Євгеном Геннадійовичем задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 11 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» майнову шкоду в сумі 30474 грн.00 коп., 2102 грн.00 коп. сплаченого судового збору та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейдинг» 3153 грн сплаченого судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складене 7 липня 2022 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко