Провадження №2/756/2332/22
У Х В А Л А

17 лютого 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про визначення розміру заборгованості по аліментам,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про визначення розміру заборгованості по аліментам.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, позов носить майновий характер, проте у ньому не визначено ціну позову і відповідно до неї не сплачено судовий збір. Крім того, на вказану категорію позовів не розповсюджуються пільги, передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та позивач не звільнена від сплати судового збору за подання позову про визначення розміру заборгованості по аліментам. Також є незрозумілим зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала заявлене клопотання з викладених у ньому підстав.

Позивач у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання, вказала на те, що під час відкриття провадження у справі судом вже вирішувалося питання щодо відповідності позовної заяви вимогам цивільного процесуального законодавства.

Представник позивача також заперечував проти залишення позову без руху з тих підстав, що позовні вимоги пов`язані саме з аліментними зобов`язаннями, а отже на дану категорію позовів розповсюджуються пільги, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і позивач звільняється від сплати судового збору; позов носить немайновий характер, адже мова йдеться не про стягнення заборгованості по аліментам, а лише про визначення розміру такої заборгованості, а отже ціна позову не визначається. Щодо заявлених позовних вимог зазначив, що це право позивача обирати спосіб захисту порушеного права та визначати коло відповідачів за позовом, враховуючи предмет позову - визначення заборгованості по аліментам, позивачем пред`явлено вказану позовну вимогу до боржника у виконавчому провадженні та відділу державної виконавчої служби, у якому на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

В той же час, позивач звернулася до суду з позовною заявою про визначення розміру заборгованості по аліментам.

Разом з тим, перелік справ, зазначений у п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, є вичерпним і до вказаного переліку не входять вимоги про визначення розміру заборгованості по аліментам, а отже позивачу належить сплатити судовий збір за ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про те, до якої категорії відноситься даний позов - майновий чи немайновий, суд виходить з того, що дана позовна заява має нематеріальний характер, не містить вимог про стягнення коштів, а лише про визначення суми заборгованості, у зв`язку з чим, на думку суду, дана позовна заява носить немайновий характер. При цьому ціна позову у позовах немайнового характеру не визначається.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2021 року встановлено у розмірі 2270,00 грн.

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом у серпні 2021 року, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Оболон.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026006; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Щодо формулювання позовних вимог суд зазначає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд, має право звернутися до суду за захистом свого права та вільно обирати спосіб захисту цивільного права, а також визначати коло відповідачів за позовом. Отже пред`явлення вимог про визначення розміру заборгованості по аліментам до обох відповідачів - це право позивача, визначене нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 177 ЦПК України, а саме: сплати судового збору у визначеному законом розмірі за вимоги немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про визначення розміру заборгованості по аліментам залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня її проголошення.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха