головуючий у суді І інстанції Сенько М.Ф.
провадження № 22-ц/824/1546/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Тараса Анатолійовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року про призначення судово-психіатричної експертизи

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив:

визнати недійсним з моменту його укладення договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 жовтня 2012 року за № 6-2770 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини, відкритою в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі, після померлої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

У травні 2021 року позивач подав заяву, в якій просив суд призначити у справі судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

Чи міг усвідомлювати ОСОБА_2 у силу свого захворювання значення своїх дій під час укладення договору дарування 29 жовтня 2012 року на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ?

Заява мотивована тим, що у 2015 році позивач подарував своїй матері ОСОБА_5 ј частини спірної квартири. Договір дарування у заявника відсутній, і позивач буде подавати окремо клопотання про витребування такого доказу у відповідності до вимог ЦПК України.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивача змусили відмовитися від свої частки на користь ОСОБА_3 .

У 2015 році позивач отримав травму, яка обмежила його у цивільній дієздатності і він не міг усвідомлювати значення своїх при укладенні договору дарування на користь ОСОБА_3 своєї частки та при написанні відмови від прийняття спадщини у 2006 році. З 2011 по грудень 2017 року позивач мав значні проблеми зі здоров`ям, які заважали йому усвідомлювати значення його дій.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

У вказаній цивільній справі призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи міг усвідомлювати ОСОБА_2 у силу свого захворювання значення своїх дій під час укладення договору дарування 29 жовтня 2012 року на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ?

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для встановлення психічного стану ОСОБА_2 на момент підписання договору дарування необхідні спеціальні знання, тому необхідно призначити у справі судово-психіатричну експертизу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Титаренко Т.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави та порядок призначення судово-психіатричної експертизи.

Зауважує, що третя особа ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 24 вересня 2021 року, у зв`язку з його неповідомленням про його дату та час, а тому він був позбавлений права запропонувати суду питання відповідно до статті 103 ЦПК України.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено, які матеріали надані експертній установі для проведення експертизи.

За інформацією із сайту Судової влади України ОСОБА_2 , починаючи з 2018 року, неодноразово звертався до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування спірної квартири недійсним та клопотанням про арешт такої квартири (справи №№ 759/787/18, 759/4785/18, 759/12023/18, 759/2707/20, 759/19811/20), що свідчить про маніпулювання позивачем наданими йому правами щодо звернення до суду, яка належить третій особі на законних підставах.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно частин 1, 2, 4, 5 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з статтею 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Пунктом 2 частини 1 статті 105 ЦПК України визначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Позивачем оспорюється договір дарування саме у зв`язку з його певним психічним станом на час укладення такого договору. Питання, на які позивач бажає отримати відповідь, мають безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом.

З огляду на зазначені вимоги, суд першої інстанції правильно вирішив це питання та призначив судово-психіатричну експертизу, а доводи апеляційної скарги про те, що позивач вже звертався з аналогічними позовними заявами до суду, таких висновків не спростовують.

Посилання апелянта на те, що питання про призначення експертизи вирішено за його відсутності, що позбавило його можливості ставити питання експертам не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом з огляду на те, що в суді апеляційної інстанції третя особа та його представник не зазначили своїх питань, на які, на їх думку необхідна відповідь експерта для вирішення цієї справи, та які не зазначені в оскаржуваній ухвалі.

Встановивши такі фактичні обставини справи, суд першої інстанції постановив обґрунтовану ухвалу про призначення експертизи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Тараса Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року про призначення судово-психіатричної експертизи залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська