У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про процесуальне правонаступництво та заміну позивача (стягувача) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» звернувся до суду з заявою про процесуальне правонаступництво та заміну позивача (стягувача) у справі № 754/15063/14-ц на підставі ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2014 у справі № 754/15063/14-ц задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено договір № 2113/К від 21.12.2019 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого заявник набув право вимоги, у т.ч. за кредитним договором № 0 від 26.02.2007 та за договором іпотеки № 48392 від 26.02.2007. У зв`язку з наведеним ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися. Судом вживалися заходи щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши доводи заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/15063/14-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 грудня 2007 року, що складає 2 479 809 (два мільйони чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) гривень 17 копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 - трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81,40 кв.м., житловою площею 44,70 кв.м., що належить останній на праві власності, шляхом продажу квартири на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн.

На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи, які отримано представником АТ «Дельта Банк» 03.04.2015.

21 грудня 2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено договір № 2113/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого заявник набув право вимоги за кредитним договором № 0 від 26.02.2007 та договором іпотеки № 48392 від 26.02.2007, укладеними з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом частини п`ятої статті 442 ЦПК положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 643/4902/14.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

З огляду на викладене, суд вважає вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 правомірною у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) на стадії виконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заява про процесуальне правонаступництво та заміну позивача (стягувача) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. 260, 261, 354, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про заміну стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах у справі № 754/15063/14-ц, виданих на виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 грудня 2007 року, що складає 2 479 809 (два мільйони чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) гривень 17 копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 - трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81,40 кв.м., житловою площею 44,70 кв.м., що належить останній на праві власності, шляхом продажу квартири на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн., з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАКТОР ПЛЮС» (, м. Київ, вул. Щорса, 31).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК