Справа № 161/557/22
Провадження № 2/161/1545/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю помічника судді Коритнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1023 га, розташована в селі Липини Луцького району Волинської області, кадастровий номер 07228 83400:01:001:0802. При зверненні в 2021 році до землевпорядної організації з метою встановлення в натурі на місцевості межових знаків, було виявлено накладення на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , іншою земельною ділянкою з кадастровим номером кадастровий номер :01:001:3350, яка значиться за ОСОБА_2 . Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2013 року в справі № 161/1565/13-ц ухвалено визнати недійсним рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області №2/4 від 21.12.2010 року Про передачу у власність земельних ділянок громадянам в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області, з яких 0,1023 га належить ОСОБА_1 , та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №299242 від 29.08.2011 року, виданий ОСОБА_2 , щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області. Вказане рішення суду набрало законної сили. Однак, при ухваленні даного рішення не було вирішено питання про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

15 липня 2021 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області було відмовлено у видаленні помилки щодо виявленої накладки на земельну ділянку.

На підставі наведеного позивач просить скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3350 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , в Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі.

Ухвалою від 01 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У своєму відзиві на позов представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Волинській області зазначає, що для скасування державної реєстрації земельної ділянки необхідні правові підстави, які визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мозольська О.М. подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Від відповідача ОСОБА_2 повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із дією воєнного стану в Україні.

З приводу клопотання відповідача про відкладення судового засідання суд зазначає таке.

Так, 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (із подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

Також сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що відповідач була належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи. Доказів наявності інших поважних причин, які зумовлюють підстави для відкладення розгляду справи та неможливість прибуття в судове засідання, відповідачем не надано.

Тому, враховуючи реальні поточні обставини, а також те, що робота Луцького міськрайонного суду Волинської області не припинена, з врахуванням тривалості провадження у справі, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Суд встановив, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1023 га в с. Липини Луцького району Волинської області, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №303145 від 27 листопада 2007 року,

Відповідно до Вимтягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 09.04.2021 року на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №303145 від 27 листопада 2007 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 07228 83400:01:001:0802 за ОСОБА_1 .

Також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2013 року в справі № 161/1565/13-ц ухвалено визнати недійсним рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області №2/4 від 21.12.2010 року Про передачу у власність земельних ділянок громадянам в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області, з яких 0,1023 га належить ОСОБА_1 ., та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №299242 від 29.08.2011 року, виданий ОСОБА_2 , щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_2 рішенням Липинської сільської ради вже після видачі правовстановлюючого документу ОСОБА_1 на належну йому земельну ділянку, вирішено виділити у власність частину цієї ж земельної ділянки і в подальшому виготовлено технічну документацію на спірну земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №299242 від 29.08.2011 року, а тому, зазначеним рішенням і державним актом порушуються права ОСОБА_1 на вільне володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, право власності відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,17 га, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області з кадастровим номером :01:001:3350 , яка накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , скасоване, однак залишається чинною реєстрація цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі.

Звертаючись до суду з даним позов, ОСОБА_1 вказує, що чинність реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:001:3350 порушує його право як власника земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0802 на безперешкодне володіння, користування та розпорядження власністю.

Отже, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо скасування запису про земельну ділянку Державним кадастровим реєстратором.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Спори щодо володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, згідно частини 2 статті 158 Земельного кодексу України, вирішуються виключно судом.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з положенням частини 1 статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до статті 193 ЗК України державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

З визначення поняття державної реєстрації земельної ділянки, наданого статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

У відповідності до вимог статті 15 цього Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, як: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою, визначеної у статті 21 Закону.

За змістом ст. 195 Земельного кодексу України основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Згідно з пунктами 4, 5 названого вище Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Частинами 1-2 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки (ч. 8 ст. 24 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до частин 10-11 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відомості про землі, їх власників та користувачів вносяться до державного земельного кадастру відповідно до підпунктів 1-16 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, ведення якого згідно з п.4 Порядку здійснює Держгеокадастр України та його територіальні органи.

Пунктом 31 Порядку визначено, що документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є, зокрема, поземельні книги.

Відповідно до п.п.60-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Відповідно до пункту 61 Порядку скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення).

Пунктом 67 Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Отже, на підставі аналізу чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, передбачено скасування (поновлення) Державним кадастровим реєстратором запису у Поземельній книзі на підставі рішення суду.

Судовим розглядом встановлено, що запис про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:3350, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області, перешкоджає внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) належної позивачу земельної ділянки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3350, є правильним, адже наявність державної реєстрації вказаної земельної ділянки створює перешкоди у здійсненні прав власності позивача, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 55, 124 Конституції України, статтями 79, 79-1, 152, 158, 193, 194,195, 202 Земельного кодексу України, статтями 1, 15, 21,24, 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3350, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Липини Луцького району Волинської області, у Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 67; код ЄДРПОУ 9767861);

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий).

Дата складення повного тексту рішення - 01 липня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т. М. Філюк