Провадження № 2/752/2782/22
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

08.02.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Науменко Марина Геннадіївна про зняття арешту, скасування заборони, скасування обтяження, вилучення відомостей із реєстру та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , в якому просила суд: зняти арешт із рухомого майна ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; скасувати заборону відчуження об`єкта рухомого майна ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений на підставі постанови Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Д/В 17 від 15.05.2017 року; скасувати обтяження у виді арешту рухомого майна ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 та виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 16316782 від 14.06.2017 року; зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вилучити із державного реєстру обтяжень прав відомості зареєстровані 14.06.2017 року № 16316782; а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 рідного брата позивача - ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді, в т.ч. рухомого майна - ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Позивач вказує, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 . Вона вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та племінник померлого - спадкоємець першої черги за правом представлення ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, постановою приватного нотаріуса КМНО Нестеренко М.Г. від 05.06.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв`язку з тим, що на рухоме майно спадкодавця 14.06.2017 року було накладено арешт на підставі постанови Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Д/В від 16.05.2017 року ВП 53860601. З огляду на стан здоров`я позивача та те, що вона є інвалідом, остання, в телефонному режимі звернулась до виконавчої служби з питанням щодо зняття арешту, накладеного в рамах виконавчого провадження, однак, їй повідомили, що вона не є стороною виконавчого провадження, сплатити штраф замість ОСОБА_3 вона не може, та має право звернутись до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на викладене, а також з огляду на наявність арешту, накладеного на спадкове майно, позивач, як спадкоємиця, яка є інвалідом 2 групи, після померлого брата позбавлена можливості належним чином реалізувати свої спадкові права з метою подальшого користування та розпорядження майном, а відтак позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.1.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та позовні вимоги задовольнити.

Відповідач Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, відзив на позов до суду не надходив.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Науменко М.Г. в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності другої групи (загальне захворювання).

З наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло, в т.ч., - ј частина транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Звернувшись із заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом КМНО Науменко М.Г. позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, було виявлено арешт на все рухоме майно померлого спадкодавця ОСОБА_3 , що унеможливлює здійснення будь-яких дій із рухомим майном.

Так, відповідно до витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.06.2021 року, було встановлено, що 14.06.2017 року за № 16316782 реєстратором філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» ОСОБА_7 було зареєстровано публічне обтяження у виді арешту рухомого майна ОСОБА_3 на підставі постанови Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 53860601 від 16.05.2017 року про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, із 03.05.2017 року в провадженні Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 53860601, боржником за яким був ОСОБА_3 , однак, останнє було завершено, та даних про вчасне зняття арештів та заборон після закінчення виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт та заборону, матеріали справи не містять, як і не було надано суду доказів об`єктивної необхідності в існуванні зазначеного арешту на даний час на майно боржника, який помер.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, а саме оформити спадщину, однак, через наявність арешту позбавлена можливості це зробити, а тому арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на рухоме майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті брата, підстав для продовження арешту та заборони на відчуження рухомого майна судом в ході розгляду справи не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту та заборони відчуження із рухомого майна, в т.ч. ј частини транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, в задоволенні позовних вимог про скасування заборони відчуження об`єкта рухомого майна, в т.ч. ј частини транспортного засобу «Шевролет» реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасування обтяження у виді арешту рухомого майна; виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідного запису та зобов`язання відповідача Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вилучити із державного реєстру обтяжень прав відомості зареєстровані 14.06.2017 року № 16316782, слід відмовити, оскільки, рішення суду про зняття арешту та заборони на відчуження рухомого майна, яке належало спадкодавцю, після набрання рішенням законної сили є підставою для скасування та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідних записів про арешт майна відповідним державним органом, та задоволення позовних вимог про зняття арешту та заборони із рухомого майна спадкодавця буде достатнім для належного захисту прав позивача.

В частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд зазначає наступне.

Судом встановлено, та підтверджено копіями матеріалів спадкових справ те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_3 - ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого сина, однак, за життя не встиг оформити спадкових прав, та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після смерті ОСОБА_6 , майно в розмірі ѕ частини, в т.ч. і транспортний засіб «Шевролет» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - за заповітом успадкувала його мати ОСОБА_2 , про що приватним нотаріусом КМНО Науменко М.Г. були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Разом з тим, позивач є рідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність, та вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Окрім позивача до нотаріальної контори із заявою до приватного нотаріуса Науменко М.Г. звернувся племінник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в якій повідомив про те, що він спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановлені законом строки не прийняв, та за продовженням цього строку до суду звертатись не буде.

Крім того, ОСОБА_1 через представника було подано до приватного нотаріуса Науменко М.Г. заяву від 05.06.2021 року, відповідно до якої нотаріуса було повідомлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв його батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив своїх спадкових прав, інших спадкоємців, передбачених ст.ст. 1261, 1262, 1266 ЦК України немає, а тому позивач просила видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом, в т.ч. і на ј частину транспортного засобу «Шевролет» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

05.06.2021 року ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частинку квартири АДРЕСА_2 ; на ј частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0002 за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, постановою приватного нотаріуса КМНО Науменко М.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину на рухоме майно - ј частини транспортного засобу «Шевролет» реєстраційний номер НОМЕР_2 , було відмовлено, оскільки, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, було виявлено арешт на все рухоме майно померлого спадкодавця ОСОБА_3 , що унеможливлювало здійснення будь-яких дій із рухомим майном.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст.1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п.п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті брата є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі наявні достатні докази, які підтверджують право позивача на частину рухомого майна в порядку спадкування за законом, однак, в зв`язку із накладенням арешту на це рухоме майно в нотаріальному порядку видати відповідне свідоцтво не вбачалось можливим, будь-яких заперечень зі сторони відповідача в цій частині позовних вимог до суду не надходило, а відтак суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на ј частини транспортного засобу «Шевролет» реєстраційний номер НОМЕР_2 є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Науменко Марина Геннадіївна про зняття арешту, скасування заборони, скасування обтяження, вилучення відомостей із реєстру та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Скасувати арешт та заборону на відчуження рухомого майна, яке належало ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в т.ч. на ј частину транспортного засобу «Шевролет» модель Лачетті, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - зареєстроване 14.06.2017 року за № 16316782 реєстратором філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» ОСОБА_7 на підставі постанови Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 53860601 від 16.05.2017 року про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частину транспортного засобу «Шевролет» модель «Лачетті», 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-Т3 седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Н.П. Чередніченко