441/1756/21 2/441/100/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.06.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Яворської Н.І.,

при секретарі Цап І.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Муха Марія Теодозіївна, ОСОБА_5 , про стягнення матеріального та морального відшкодування, -

в с т а н о в и в :

16.08.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 про визнання за ним права на половину вирученої з продажу спадкового майна грошових коштів у сумі 235 000 грн. та стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі 235 000, крім того стягнути на його користь 100 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Позов обґрунтовує тим, що у лютому 2019 року померла його та відповідачки мати - ОСОБА_6 , після смерті якої він та відповідачка за законом успадкували кожен по Ѕ земельної ділянки та будинку розташованих в АДРЕСА_1 .

В час смерті матері він перебував на військовій службі, брав участь в зоні АТО, мав поранення, було пошкоджено око у зв`язку з чим неодноразово проходив курс лікування.

21 лютого 2020 року приїхав на річницю матері і в цей же день на пропозицію відповідачки склав на її ім`я довіреність про право отримати свідоцтво про прийняття спадщини на його ім`я.

З метою з`ясування долі спадкового майна дізнався, що сестра (відповідачка), спадковий будинок та земельну ділянку продала в цілому, момент продажі та ціну вона з ним не узгоджувала. Гроші від проданого майна за його частку йому не повернула.

Згідно договору купівлі-продажу земельну ділянку продано за 65600 грн., а будинок за 405400 грн., отже відповідачка винна йому за Ѕ належну частку 235000 грн., та з огляду на те, що відповідачкою з ним не оговорювався час вчинення нотаріальних дій, оцінка майна, неодноразові його приїзди до неї та вимушене звернення до суду вплинуло на його і так поганий стан здоров`я у зв`язку з чим йому завдано моральних страждань.

Відтак, вважає що він набув право на матеріальне та моральне відшкодування у встановленому законом порядку що належна йому сума вартості частки у спадковому майні безпідставно утримується відповідачкою, а тому, посилаючись на вимоги ст. 257, 261, 610, 614, 623, 1167 ЦК України, просить суд задовольнити його позов.

Ухвалою суду від 25.08.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні з роз`ясненням сторонам права подати відзив на позов та заперечення на відзив.

04.11.2021 від відповідачки надійшов відзив на позов, обґрунтовуючи який відповідачка ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вона позивачу відправила гроші в сумі 120 000 грн, а 20 серпня 2020 року передала йому 90 000 грн., залишок порівну витратила на нотаріальні послуги та врахувала витрати понесені нею на похорони матері. До відзиву долучила копію квитанції про перерахування позивачу 120000 грн.( а с 34-38).

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві і просили їх задовольнити. Крім того позивач зауважив, що в серпні 2020 року, на що вказує відповідачка, він не був і не міг бути в Городку, оскільки в цей час проходив лікування, а при складанні довіреності на сестру, він мав намір доручити їй виключно отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину від його імені, а вона крім іншого розпорядилась сама його часткою спадкового майна.

Відповідачка в черговий раз в судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров`я та з наміром укладення договору про надання їй правової допомоги.

Суд, з урахуванням часу надходження справи до суду, неодноразового відкладення розгляду справи за заявами відповідачки, вважає заяву подану 27.06.2022, як зловживання відповідачкою процесуальними правами, в судовому засіданні за аналогічною заявою (а.с. 65) поданою 21.01.2022 суд робив перерву і відповідачка мала достатньо часу для визначення з приводу надання їй правової допомоги.

Треті особи в судове засідання не явились, про день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

З огляду на наведене, суд ухвалив розглянути справу з прийняттям заочного рішення.

Суд, заслухавши надані сторонами пояснення, свідків, дослідивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, не заперечується сторонами, що як позивач так і відповідачка успадкували по 1/2 частці кожен окремо, після смерті матері (спадкодавця ) ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - будинок та земельну ділянку розташовані в АДРЕСА_1 . (а.с.6,7)

З копії довіреності (а.с.17) вбачається, що 21.02.2020 позивач ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 (відповідачку) вчинити розпорядження спадковим майном в тому числі і продажу належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку та земельної ділянки розташовані в АДРЕСА_1 . (а.с.17)

Згідно договорів купівлі-продажу від п`ятого червня 2020 року (а.с.8-11) ОСОБА_4 (відповідачка) від свого імені та імені ОСОБА_3 (позивача) продала ОСОБА_5 (третя особа), земельну ділянку за 65600 грн. та будинок за 405400 грн. Майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

З долученої до матеріалів справи квитанції (а.с.38) вбачається, що 17.06.2020 ОСОБА_4 перерахувала на картку АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_3 120000 грн.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка є дружиною позивача, повідомила, що про продаж спадкового будинку дізналися у 2021 році, позивач перебував у ЗСУ, був поранений на сході України, проходив лікування в 2019 та 2020 роках, втратив зір, його зарплатні картки були в неї, гроші надходили на них, чи була там сума 120 000 грн. вказана відповідачкою не знає. ОСОБА_4 є сестрою її чоловіка, знає, що грошей відповідачка чоловіку не передавала, він неодноразово телефонував сестрі проте, вона не відповідала на дзвінки, в чоловіка був пригнічений стан, морально страждав від того, що сестра не контактує з ним.

Свідок ОСОБА_8 , яка є дочкою позивача та племінницею відповідачки, суду показала, що у 2020 чи 2021 її повідомили про продаж спадкового будинку та земельної ділянки, які її батько успадкував від бабусі, продажем займалась ОСОБА_4 . Батько не казав про отримання ним грошей від ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що відповідачка отримуючи довіреність на розпорядження спадковим майном від позивача, взяла на себе певні зобов`язання, які виконала частково.

Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

З огляду на те, що частка позивача складала Ѕ, вартість за реалізоване належне йому спадкове майно склала 235500, які відповідачка повинна була перерахувати позивачу.

Суд вважає належним та допустимим доказом квитанцію подану відповідачкою про перерахунок позивачу 120 000 грн, про передачу решти суми позивачу за належне йому майно доказів не надано і в суді таких не добуто.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу.

Разом з тим, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що грошові кошти в розмірі 120000 грн. позивач не отримав, квитанція про перерахунок коштів надана ОСОБА_4 не спростована належними та допустимими доказами.

Крім того, суд не приймає доводи відповідачки про передачу 90000 грн. позивачу та інші понесені спільно витрати за домовленістю, з огляду на те, що така її позиція не підтверджена належними та допустимими доказами, отже залишок суми 115500 підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Крім того, враховуючи стан здоров`я позивача, неодноразові відкладення судових засідань за клопотанням відповідачки, позивач проживає за межами області, несвоєчасне повернення всієї суми належної позивачу від продажу спадкового майна, суд вважає, що є підстави згідно ст.1167 ЦК України для стягнення з відповідачки частково моральної шкоди.

При цьому з урахуванням конкретної справи, принципу розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає достатнім 20000 грн.

Статтею 141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат, позивач , згідно Посвідчення є учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору, отже судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідачку.

Керуючись ст. 4, 12, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право на половину вирученої з продажу Спадкового майна грошових коштів, 235000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг 115000 (сто п`ятнадцять тисяч грн.) та моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч грн.), а всього 135000 (сто тридцять п`ять тисяч грн.) та перерахувати їх на картку Приватбанку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в розмірі 1 355 (одну тисячу триста п`ятдесят п`ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30.06.2022.

Сторони: позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_4 , (код НОМЕР_2 ) мешканка АДРЕСА_3 ;

Третя особа : Приватний нотаріус Муха Марія Теодозіївна м-н Гайдамаків, 5, м.Городок Львівської області;

Третя особа : ОСОБА_5 , АДРЕСА_1

Суддя: Яворська Н.І.