ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1395/19

Провадження № 22-ц/4820/1101/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника апелянта адвоката Антала В.І.,

Лісового В.М. та його представника адвоката Гуменюка О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року, суддя Семенюк В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 , Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили визнати протиправним та скасувати рішення Врубловецької сільської ради з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що після смерті їх батька, ОСОБА_4 , в порядку спадкування вони отримали у власність дві земельних ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних споруд та площею 0,4936 га для ведення особистого підсобного господарства, право на які посвідчено одним державним актом серії Р2 №835564 від 21.03.2003 року.

16.01.2019 року вони звернулися до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Кам`янець-Подільському районі міськрайонного управління у Кам`янець-Подільському районі та місті Кам`янець-Подільському ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами про внесення відомостей до Державного земельного кадастру для державної реєстрації даних ділянок, однак кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні таких відомостей, оскільки їх земельні ділянки накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:001:0335 площею 0,6142 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказану земельну ділянку ОСОБА_1 набув у власність на підставі рішення Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району від 17.11.2011 року №07-07. Затверджуючи матеріали технічної документації із землеустрою та передаючи у власність відповідача земельну ділянку Врубловецька сільська рада належним чином не перевірила та не з`ясувала чи є така земельна ділянка вільною та чи не порушуються при цьому права інших землевласників.

В той же час, державна реєстрація земельної ділянки ОСОБА_1 у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушує їх права щодо вільного володіння, користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних споруд площею 0,25 га та земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4936 га, загальною площею 0,7436 га, у зв`язку з чим просили визнати протиправним та скасувати рішення Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району від 17.11.2011 року №07-07 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, яка знаходиться в межах села Врублівці, Кам`янець-Подільського району, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, що зареєстроване 19.04.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 20081274 та скасувати державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 17.11.2011 року № 07-07 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, що знаходиться у межах села Врублівці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, що зареєстроване 19.04.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 20081274. Скасовано державну реєстрацію цієї ж земельної ділянки на ім`я ОСОБА_1 . Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом неправильно встановлено обставини справи та застосовано норми матеріального права.

Судом не було досліджено координат поворотних точок меж земельної ділянки, згідно з якими виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таких доказів суду не надали, у зв`язку з чим висновок суду про накладення належної йому земельної ділянки на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є необґрунтованим.

Суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що конфігурація земельних ділянок, якими користуються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не співпадає з конфігурацією земельних ділянок, які зазначені у державному акті на право власності на ці земельні ділянки.

Справа не містить доказів на підтвердження обставин щодо порушення земельних прав позивачів спірним рішенням Врубловецької сільської ради N 07-07 від 17.11.2011 року, враховуючи, що координати поворотних точок земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, яка належить ОСОБА_1 , накладаються на фактичні межі земельних ділянок, які розташовані в АДРЕСА_2 , якими фактично користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В той же час, доказів того, що межі земельних ділянок, якими фактично користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідають координатам поворотних точок земельних ділянок, в схемі конфігурації, який міститься в державному акті на землю, матеріали справи не містять.

Таким чином, на думку апелянта порушення відповідачем права володіння та користування позивачів на земельну ділянку не доведено.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач та його представник в суді проти апеляційної скарги заперечили, підтримали висновки суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставним для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , набули у власність дві земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних споруд та площею 0,4936 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

12.09.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до ТОВ «Кайлас-К» для оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, загальною площею 0,4667 га, в натурі (на місцевості) та закріплення її межовими знаками, однак державним кадастровим реєстратором було прийнято рішення №РВ-019 від 21.01.2019 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та рекомендовано врахувати координати точок суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0335, площею 0,6142 га, власником якої є ОСОБА_1

ОСОБА_1 набув вказану земельну ділянку на підставі рішення 13-ої сесії Врубловецької сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області від 17.11.2011 року №07-07 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку» та у 2011 році звернувся до ФОП ОСОБА_5 для оформлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, на підставі чого відкрито Поземельну книгу та присвоєно кадастровий номер :01:001:0335 на земельну ділянку, загальною площею 0,6142 га, з яких 0,2218 га рілля та 0,3924 сади.

При встановленні меж земельної ділянки на місцевості та передачі межових знаків 09.07.2011 року складено акт згідно з яким користувач суміжної земельної ділянки, ОСОБА_6 , підписом підтвердила що у зв`язку з наявністю огорожі межові знаки не встановлювалися.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 13.08.2020 року №2704/2705/19-26, фактична площа земельних ділянок, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , становить 0,6972 га, конфігурація та площа земельної ділянки не відповідає площі та конфігурації, вказаній у Державному акті на право приватної власності на землю, серії Р2 №835564, виданому Врублевською сільською радою 21.03.2003 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1069.

Станом на 16.07.2020 року координати поворотних точок земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, які належить ОСОБА_1 , накладаються на фактичні межі земельних ділянок, що розташовані в АДРЕСА_2 , якою фактично користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , площею 0,0339 га.

На земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0335, площею 0,6142 га, яка належить ОСОБА_1 , фактично розташовані частини будівлі гаража з літньою кухнею з площею накладення 0,0032 га та частина погреба з площею накладення 0,0011 га, які належать ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Задовольняючи позов суд виходив з того, що координати поворотних точок земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,6142 га, кадастровий номер :01:001:0335, яка належить ОСОБА_1 , станом на 16.07.2020 рік, накладаються на фактичні межі земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_2 , якими фактично користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що унеможливлює останнім володіти та користуватися своєю земельною ділянкою.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Землекористувачі зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів стаття 96 ЗК України.

Відповідно до частини першої статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій» у редакції на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям..

Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1. Інструкції, (станом на час розробки ОСОБА_1 технічної документації), встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до статті 186 ЗК України: технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками; технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, у тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок (частини перша та друга статті 56 Закону України «Про землеустрій») або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (частина третя статті 56 Закону України «Про землеустрій») - при передачі земельної ділянки у власність (користування) із земель державної та комунальної власності, а також із земель приватної власності у разі зміни її меж або цільового призначення при поділі чи об`єднанні земельних ділянок перед заповненням бланка державного акта на право власності на земельну ділянку або бланка державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками. У разі закріплення меж земельних ділянок, які збігаються із шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами, а також на асфальтованій або бетонній поверхні стовпчик установочний (деталь 4) може не використовуватись, а закладний дюбель (деталь 2) в такому випадку встановлюється в отвір у твердій поверхні.

Пунктом 3.12 Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Інструкції власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, який міститься в складі технічної документації із землеустрою виготовленої на замовлення ОСОБА_1 у 2011 році, межі належної йому земельної ділянки з кадастровим номером №:01:001:0335, площею 0,6142 га, було встановлено на місцевості та погоджено із суміжними землекористувачами, в тому числі з ОСОБА_6 , (дружина ОСОБА_4 ), яка станом на липень 2011 року була землекористувачем земельних ділянок позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту даного акту, межові знаки не встановлювались у зв`язку із наявністю огорожі, яка відображена у висновку експерта як межа фактичного користування земельних ділянок, належних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявність цієї огорожі відповідачем не оспорювалася.

Крім того, належні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 господарські будівлі, а саме, погріб та літня кухня, які розташовані на належній їм земельній ділянці та були споруджені ще до розробки технічної документації та отримання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0335, накладаються на межі земельної ділянки останнього в координатах поворотних точок технічної документації, затвердженої рішенням Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району від 17.11.2011 року №07-07.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_7 було затверджено технічну документацію та отримано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0335 в межах координат поворотних точок, що накладаються на земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності задоволення позову, скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації даної земельної ділянки.

В той же час судом допущено помилку при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи предмет позову, особи відповідачів, задоволені судом першої інстанції позовні вимоги, понесені позивачем ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1536,80 грн. та витрат на проведення судової експертизи в сумі 8635 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок усіх відповідачів в рівних частках, по 3390 грн. 60 коп. з кожного: (1536,80+8635=10171,80:3=3390,60).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року в частині розподілу між сторонами судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі по 3390 грн. 60 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 липня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова