КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 362/6014/16-ц Головуючий у І-й інстанції - Кравченко Л. М.
апеляційне провадження № 22-ц/824/2536/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року в справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Васильківської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_1 про визнання недійсними розпоряджень органу державної влади та державного акту про право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2016 року Перший заступник прокурора Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся в суд з вказаним позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсними: розпоряджень Васильківської районної державної адміністрації від 01.10.2010 № 1424 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту» та № 2275 від 29.12.2012 р., яким відповідачці було затверджено проект землеустрою про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим № :07:012:0043, площею 2,0000 га з особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва; державного акту серії ЯЙ № 339828 від 29.12.2012 р/ на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим № :07:012:0043, для індивідуального садівництва на території Крушинської сільської ради Васильківського району, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12272; витребувано на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України, та у постійне користування ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 спірну земельну ділянку та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року позов залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Київська обласна прокуратура, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У надісланих на адресу апеляційного суду письмових поясненнях представник відповідачки ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни як таку, що відповідає вимогам процесуального закону.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомленні належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження у справі з`ясувалось, що подання даного позову є передчасним, оскільки звернення прокурора до суду з позовом відбулось без попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, тобто без дотримання порядку встановленого ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Враховуючи наведене, районним судом було встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді та необхідність у зв`язку з цим залишення без розгляду позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі компетентних органів.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в редакції на час звернення прокуратури з даним позовом, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 даної норми Закону визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Частиною 2 ст. 45 ЦПК України, в редакції на час звернення прокуратури з позовом, визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що в листопаді 2016 року Прокуратура Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернулась з позовом до Васильківської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_1 про визнання недійсними розпоряджень органу державної влади та державного акту про право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2016 року подану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Залишаючи без руху вказану позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що подана позовна заява не містить обґрунтування, чому захист цих інтересів не може здійснювати безпосередньо Кабінет Міністрів, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та інтереси якого може представляти Міністерство юстиції України, або захист цих інтересів здійснюється чи може здійснюватися відповідним уповноваженим органом неналежним чином. Крім того, даний позов був пред`явлений безпосереднього в інтересах державного підприємства.

На виконання вказаної ухвали суду, позивачем була подана заява про усунення недоліків поданої позовної заяви, в якій Прокурор вказував на те, що пред`явлення позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісопаркове господарство» виконано у відповідності з вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: отримано письмову вказівку заступника Генерального прокурора України щодо необхідності звернення до суду з позовом в інтересах Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісопаркове господарство», а також направлено повідомлення вказаним юридичним особам про пред`явлення відповідного позову, які приєднані до позовної заяви.

Також в заяві було зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність її захисту, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурором подано позов в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісопаркове господарство», як постійного користувача спірної земельної ділянки, право якого порушено внаслідок прийняття оскаржуваного розпорядження районною державною адміністрацією та вибуття з користування лісових земель всупереч встановленому законодавством порядку.

Після усунення прокурором недоліків позовної заяви, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2017 року в даній справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в суді першої інстанції.

Вказана справа була розглянута судом по суті.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року, яке постановою Київського апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року було залишено без зміни, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 та постанову Київського апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані судові рішення, Верховним Судом було зазначено, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичних обставин у справі, зокрема не з`ясували чи належить земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_1 , до земель лісового призначення, чи перебувала вона у користуванні ДП «Київське лісове господарство», та чи була вилучена в нього у встановленому законом порядку.

При цьому, Верховним Судом було зазначено, що при новому розгляді справи суду необхідно встановити обставини справи, надати належну оцінку кожному доказу окремо, а також у їх сукупності, належним чином перевірити доводи та аргументи сторін, з`ясувати чи буде відповідати втручання держави у право власності ОСОБА_1 вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року позовну заяву Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісопаркове господарство» до Васильківської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_1 про визнання недійсними розпоряджень органу державної влади та державного акту про право власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

У постанові від 26.05.2020 р. у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджувальне порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурору про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (пункти 37- 40 постанови).

Великою Палатою Верховного Суду у вказаній постанові також зазначено, що як бездіяльність може кваліфікуватись невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави.

Тобто наявність підстав для представництва пов`язана не з бездіяльністю уповноваженого суб`єкта після одержання повідомлення від прокурора про намір вижити заходи представницького характеру, а з суб`єктивною поведінкою вказаного суб`єкта протягом всього часу, з якого йому було відомо, чи з об`єктивних причин мало бути відомо, про порушення інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Київське лісове господарство» було відомо про оформлення відповідачем речових прав на спірні земельні ділянки, що розташовані в кварталі 42 Васильківського лісництва, ще з вересня 2015 року, що підтверджується листом № 02-87 від 01.02.2016р., в якому вказаний позивач засвідчує факт відведення спірних земель без попереднього погодження та припинення права постійного користування та вказує про попереднє інформування органів прокуратури про виявлення даного факту у 2015 році.

Крім того, з лютого 2016 року територіальному органу Держлісагентства України з запиту прокурора також стало відомо про протиправне перебування спірних лісових земель у приватній власності, що підтверджується листом Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства від 01.02.2016р. № 04-36/185.

Таким чином, з вересня 2015 року ДП «Київське лісове господарство», як уповноваженому суб`єкту - спеціалізованому державному лісогосподарському підприємству, що реалізує права та законні інтереси держави на володіння і користування спірними землями, було відомо про факти протиправного вибуття ділянок лісогосподарського призначення у приватну власність та про зміну їх цільового призначення за відсутності рішення уповноваженого органу державної виконавчої влади.

Разом з тим, протягом більше ніж півтора року з моменту первинного виявлення факту порушення, вказаним суб`єктом заходи щодо поновлення порушених прав та повернення спірних земель з незаконного користування не вживались, що кваліфіковано прокурором як не здійснення належного захисту інтересів держави, та в силу вимог ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає прокурору повноваження на звернення до суду з позовом в порядку представництва.

З матеріалів справи слідує, що прокурором, на виконання вимог ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» надіслано повідомлення від 28 листопада 2016 року за №№05/1-3703 вих.16 та 05/1-3704 вих. 16 відповідно, одержано доручення від Заступника Генерального прокурора на представництво інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України саме прокуратурою Київської області.

Крім того, Кабінет Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» наявність у прокурора повноважень на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі зазначених органів в силу вимог ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» не заперечували, позовні вимоги підтримували у повному обсязі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції не було враховано, що прокурором у позовні заяві було обґрунтовано, в чому полягає порушення прав та інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені підстави для звернення до суду з даним позовом, а також зазначено суб`єктів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 06 листопада 2016 року у даній справі про залишення без руху позовної заяви Першого заступника прокурора Київської області, в тому числі, з підстав необхідності додаткового обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, прокурором було усунено недоліки позовної заяви, судом першої інстанції було відкрито провадження у справі. Отже, судом першої інстанції було встановлено наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому необхідність у додатковому обґрунтуванні належного виконання прокурором вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» відсутня.

Також, колегія суддів зазначає, що ні при апеляційному розгляді справи, ні в касаційній інстанції при перегляді судового рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року у даній справі не було виявлено відсутність підстав у прокурора для звернення до суду з даним позовом.

Підставою для скасування рішення районного суду та постанову апеляційного суду, судом касаційної інстанції було зазначено, що судами був застосований формальний підхід до вирішення справи та ухвалення судового рішення за відсутності встановлених судом фактичних обставин справи, що суперечить фундаментальним принципам цивільного судочинства та не сприяє здійсненню ефективного правосуддя, спрямованого на прийняття законних та справедливих рішень, а також захист прав та інтересів учасників судового розгляду.

Крім того, на час звернення Прокуратури з вказаним позовом, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» діяла в іншій редакції, в зв`язку з чим застосування судом першої інстанції ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в чинній на даний час редакції є помилковим.

Принцип безперешкодного доступу до правосуддя визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14 ): кожен у випадку спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним, неупередженим і компетентним судом, створеним на підставі закону, при дотриманні принципу рівності всіх перед судом.

Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55). Способи захисту цивільних прав зазначені у ст. 16 ЦК України.

Європейський суду з прав людини в рішенні від 26.05.2020 року у справі Джин Санхаул проти Іспанії (Gil Sanjuan v.Spanian, Application №48297/15) прийшов до висновку, що ретроактивна зміна судової практики не була передбачувана для заявниці, а тому при подачі скарги вона мала легітимне право розраховувати, що її скарга відповідає визначеним законом критеріям. Застосувавши судову практику до скарги, яку заявниця подала раніше, національний суд позбавив її права на доступ до суду.

З огляду на викладене, по справі не вбачається підстав для залишення позову без розгляду.

З часу подання позовної заяви та підтвердження судом першої інстанції відповідності такої заяви вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, чинним на час звернення прокурора до суду з даним позовом, минув значний час, який у випадку необхідності звернення до суду повторно з аналогічним позовом, буде перешкодою для захисту порушеного цивільного права держави у зв`язку з потенційним застосування строку позовної давності, й призведе до порушення принципу безперешкодного доступу до правосуддя та позбавить сторону позивача виконувати обов`язки, покладені на нього Законом України «Про прокуратуру».

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали заслуговують на увагу, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року - скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів.

Головуючий

Судді: