Справа № 336/2518/22
Провадження № 2-о/336/133/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Савеленко О.А.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті особи в певний час, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2022 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабул Ісламської Держави Афганістан, громадянство Ісламської Держави Афганістан, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від кульового поранення тулубу під час військової агресії Російської Федерації проти України.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2002 заявниця та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 98. Прізвище чоловіка заявниці після одруження змінено на ОСОБА_5 . Від шлюбу заявниця має трьох дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Перебуває на обліку багатодітних сімей та має право на пільги. Чоловік заявниці, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , є уродженцем м. Кабул Ісламської Держави Афганістан, громадянство Ісламської Держави Афганістан. З 1999 року ОСОБА_3 мав постійне місце проживання в Україні, а з 11.09.2017 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після військової агресії Російської Федерації проти України та тимчасової окупації Пологівського району Запорізької області чоловік заявниці ОСОБА_3 , почав займатись волонтерською діяльністю. 07.03.2022 ОСОБА_3 , приблизно о 10.00 години ранку, їхав своїм автомобілем ВАЗ 2101 № НОМЕР_1 по вул. Лесі Українки у м. Пологи Запорізької області з двома пасажирами: ОСОБА_9 та невідомий чоловік, який попросив підвезти до будинку його батьків. Не доїхавши до вул. Чкалова у м. Пологи приблизно 200 метрів, автомобіль чоловіка заявниці був обстріляний впритул російськими військовими з автоматів, які стояли посеред дороги на шляху проїзду автомобіля. Чоловік заявниці отримав поранення в бік тулуба, а пасажир, який сидів позаду, отримав поранення в стегно. ОСОБА_9 затягнув чоловіка заявниці та іншого пасажира у найближчий двір, де господиня робила спроби надати медичну допомогу пораненим. Чоловік заявниці помер через годину після кульового поранення. В той же день російські військові заборонили працювати бригадам швидкої медичної допомоги та рятувальникам, тому не було змоги відвезти поранених до лікарні, а тіло померлого до моргу. Мобільний зв`язок був відсутній. Працівник місцевої пожежної частини порадив їй сфотографувати тіло і похоронити його, а всі документи потім будуть оформлені.

На той час заявниця проживала у батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Тіло чоловіка заявниці привіз її родич, чоловік її рідної сестри - ОСОБА_10 . З дозволу старости с. Вербове ОСОБА_11 заявниця поховала свого чоловіка біля своїх родичів на центральному кладовищі в с. Вербове Пологівського району Запорізької області. 22.03.2022 після появи мобільного зв`язку, заявниця зателефонувала на лінію «102» та повідомила про смерть свого чоловіка. 07.04.2022 вона разом із двома неповнолітніми дітьми, сином ОСОБА_12 та донькою ОСОБА_13 виїхала з окупованої агресором території до м. Запоріжжя, де і зараз проживає.

08.04.2022 заявниця звернулась із заявою про смерть чоловіка до відділу поліції №3 ЗРУП в Запорізькій області. Дану заяву було спрямовано до Управління СБУ в Запорізькій області. 16.06.22 на адресу заявниці надійшло повідомлення від УСБ України в Запорізькій області, про те, що її заява розглянута та слідчим відділом УСБ України в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження № 0000936 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

З витягом з ЄРДР про факт загибелі чоловіка, заявниця звернулась до Шевченківського ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щоб зареєструвати смерть ОСОБА_3 та отримати відповідне свідоцтво. Проте їй було відмовлено в реєстрації смерті чоловіка оскільки у неї відсутні необхідні документи

Звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та реалізації її спадкових прав на майно.

Ухвалою судді від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження, за участі представника заявника.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Силкіна Н.І. заяву підтримала, просила її задовольнити. Повідомила, що свідок ОСОБА_10 в судове засідання з`явитись не може, у зв`язку з тим, що перебуває на службі в ЗСУ, просила долучити до матеріалів справи його письмові пояснення, а також матеріали надані заявниці УСБУ в Запорізькій області.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік з початку військової агресії РФ проти України був волонтером в м. Пологи, допомагав місцевим жителям продуктами харчування та ліками. Вона знаходилась з дітьми в с. Вербове у своїх батьків. 08.03.2022 від свого родича ОСОБА_10 вона дізналась, що її чоловік помер від отриманих поранень, внаслідок розстрілу російськими військовими. Поховала чоловіка 09.03.2022 на кладовищі в с. Вербове. Їй відомо, що 07.03.2022 він разом з їхнім знайомим ОСОБА_9 та з невідомим їй чоловіком, який попросив її чоловіка підвезти в межах м. Пологи, рухався на автомобілі по вул. Лесі Українки. У цей час російські солдати розстріляли автомобіль ОСОБА_14 та він дістав поранення, від яких у той же день помер. Де на теперішній час перебуває інший чоловік, що був з ним в автомобілі їй невідомо. Заяву підтримала, просила її задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці ОСОБА_1 . З 25.02.2022 вона перебувала разом з ОСОБА_1 у с. Вербове, за місцем мешкання їхніх батьків. Її чоловік ОСОБА_10 разом з чоловіком сестри ОСОБА_16 приїжджали до них 03.03.2022, привозили необхідні їм речі, після чого поїхали до м. Пологи. 07.03.2022 вони з сестрою намагались зателефонувати до чоловіків, проте мобільний зв`язок був відсутній. 08.03.2022 вранці до с. Вербове приїхав ОСОБА_10 і повідомив про смерть ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_10 разом з їхньою матір`ю поїхали в м. Пологи, звідки забрали тіло загиблого та привезли до с. Вербове. Поховали ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 на кладовищі в с. Вербове. Вона була присутня на похованні. За життя ОСОБА_16 разом з її чоловіком був волонтером, розвозив продукти харчування та ліки місцевим жителям. Як їй стало відомо від ОСОБА_10 , 07.03.2022 він прийшов до ОСОБА_14 та не застав його вдома. Після чого від сусідів йому стало відомо, що ОСОБА_17 привіз його знайомий на тачці, він був поранений. Потім він дізнався, що ОСОБА_17 помер від поранень, отриманих внаслідок розстрілу його автомобіля російськими солдатами. На час отримання поранень ОСОБА_16 в місті не працювали фельдшерські пункти та пункти ДСНС, тому медичну допомогу нікому було надати. Доставити тіло до моргу не було можливості, у зв`язку з тим, що російські військові не пропускали. Помер ОСОБА_17 у сусідів, куди його пораненим привіз ОСОБА_9 . Після смерті чоловіка, її сестра ОСОБА_1 зверталась до сімейного лікаря з метою отримання довідки щодо факту смерті чоловіка, про те остання їй повідомила, що не має повноважень на її видачу. Працівники ДСНС порекомендували поховати чоловіка, а документи оформити потім. Повідомила, що на теперішній час її чоловік ОСОБА_10 перебуває на службі в ЗСУ, тому до суду з`явитись не має можливості.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що з ОСОБА_1 знайома з дитинства, проживає по сусідству з її батьками в с. Вербове. Також вона була знайома з ОСОБА_16 приблизно 10 років. 09.03.2022 вона була присутня на його похованні останнього. Їй відомо, що ОСОБА_16 був волонтером в м. Пологи, допомагав місцевим жителям з продуктами харчування та ліками. 07.03.2022 в м. Пологи автомобіль, на якому рухався ОСОБА_16 був розстріляний російськими солдатами, внаслідок чого ОСОБА_16 був поранений, після чого помер. Після поховання на його могилі не було встановлено хрест, тому що він був мусульманином.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представника позивача, заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено наступні факти.

22.02.2002 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 98. Прізвище чоловіка після одруження змінено на ОСОБА_5 , про що зазначено у свідоцтві про одруження.

Від шлюбу народилось троє дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвами про народження, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено паспортом громадянина України № НОМЕР_2 та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з тимчасовою довідкою № 82 батьків багатодітної сім`ї, ОСОБА_1 перебуває на обліку багатодітних сімей в УСЗН ЗМР по Шевченківському району.

ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать довідки про реєстрацію місця проживання осіб.

На теперішній час фактичне місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , про що зазначено у довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з копією посвідчення біженця НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином Афганістану, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

17.05.2022 ОСОБА_1 звернулась до УСБУ Запорізької області із заявою за фактом смерті її чоловіка ОСОБА_14 , 1978 року народження, який загинув від поранень, отриманих внаслідок розстрілу його автомобіля 07.03.2022 з автомату російськими військовими.

На підставі заяви ОСОБА_1 16.06.2022 слідчим відділом Управління СБУ в Запорізькій області до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 КК України, про що зазначено в листі УСБУ в Запорізькій області від 16.06.2022 та у Витягу з ЄРДР за № 0000936.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 28.06.2022 ОСОБА_1 на підставі її заяви залучено як потерпілу у кримінальному провадженні № 0000936 та того ж дня допитано у якості потерпілої.

В матеріалах справи містяться фотознімки з місця поховання ОСОБА_14 із зазначенням дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_10 , він з 24.02.2022 проживав з ОСОБА_16 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_4 , займався волонтерством на автомобілі ОСОБА_14 , їздили по місцях розташування блок-постів тероборони, привозили необхідні речі, продукти харчування. 07.03.2022 ОСОБА_16 з ОСОБА_19 знаходились біля місцевого магазину «Мрія». Він на цей час шукав мобільний зв`язок щоб зателефонувати дружині. О 09.30 годині він з ОСОБА_20 пішов шукати ОСОБА_14 та виявив його тіло у дворі за його будинком. ОСОБА_21 розповів йому, що машину ОСОБА_14 розстріляли російські солдати. Халід отримав кульове поранення в лівий бік тазової частини тіла. ОСОБА_16 помер через годину після поранення. Доставити тіло до моргу можливості не було. Поховали ОСОБА_14 09.03.2022 у с. Вербове.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Указом Президента України В. Зеленським № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Пологи на час смерті ОСОБА_14 проходили активні бойові дії та органи державної влади не мають можливості функціювати. Отже, відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН, зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Тuгкеу, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Сyprus v. Тuгкеу, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Моzег v. Тhе Republic оf Моldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.

При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного.

Для людей, що проживають на цій території, життя триває і це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ).

Смерть фізичної особи громадянина України на території ведення бойових дій, є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи громадянина України.

З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд робить висновок про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_14 , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як її, так і померлої фізичної особи громадянина України, які за своєю суттю є подіями та діями, що нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно з п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно із ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що встановлення факту смерті на підставі рішення суду є підставою для проведення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану (визнання державою факту смерті громадянина України), і таке рішення саме по собі не замінює документів, що видаються цим органом, а є лише підставою для одержання таких документів.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 15.03.2022 року внесено до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 26, ст. 892 із наступними змінами) такі зміни: ст. 1 доповнено частиною третьою такого змісту: 3. Дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України".

Ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вище викладене, обираючи ефективний спосіб захисту прав заявника, суд вважає за можливе застосувати негайне виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись статтями 2, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті особи в певний час, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Кабул Ісламської Держави Афганістан, громадянство Ісламської Держави Афганістан, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від кульового поранення тулубу під час військової агресії Російської Федерації проти України, місце смерті: м. Пологи Пологівського району Запорізької області.

У відповідності до ст.430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко

30.06.22