Справа № 159/3506/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/271/22 Категорія: 69 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.06.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 183. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду в частині стягнення судового збору. Зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Просить рішення суду першої інстанції в цій справі скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 грн судового збору. До апеляційної скарги додано копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

Позивач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача адвокат Тітівалова О. С. подала заяву про розгляд справи за апеляційною скаргою відповідачки за відсутності відповідачки та її представника.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в цій справі в оскаржуваній частині змінити.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданного 18 лютого 2013 року про те, що ОСОБА_1 пред`явник цього посвідчення, є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Посвідчення безтермінове.

Відповідач ОСОБА_2 документу, який посвідчував би наявність у неї пільг по сплаті судового збору до суду першої інстанції під час розгляду справи не подавала.

Копія її пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.09.2010 з`явилась в матеріалах справи після проголошення судом першої інстанції 24.12.2021 вступної та резолютивної частини судового рішення в цій справі та отримання ОСОБА_2 24.12.2021 копії вступної та резолютивної частини рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентовано статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю II групи.

Задовольнивши позов ОСОБА_1 , який звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд першої інстанції стягнув з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00, не маючи даних про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Відповідачем ОСОБА_2 додано до апеляційної скарги копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_1 , виданого 07.09.2010 Пенсійним фондом України, яким підтверджується те, що ОСОБА_2 встановлено пенсію по інвалідності 2 грп. загальне захворювання довічно.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , як особи з інвалідністю ІІ групи звільнені від сплатити судового збору, судовий збір в цьому випадку підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року в цій справі в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) змінити. Судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді