Справа № 2-9070/11
Провадження № 6/761/923/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Таратінова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Подану заяву обґрунтовує тим, що 27 вересня 2012 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-9070/11 на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20.12.2011 р. у справі № 2-9070/11, за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНАРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (надалі - АБ «УКРГАЗБАНК»/Банк/Позивач/Стягувач) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість по кредиту в сумі 37891,06 доларів США, (що згідно офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення складає 320745,48 грн.), заборгованість по пені в сумі 24698,48 грн. та штраф в сумі 13130,75 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

09 вересня 2021 року на адресу Банку надійшла постанова про повернення виконавчого документу стягувану у зв`язку з відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення.

На теперішній час рішення суду у справі № 2-9070/11 не виконано, чим порушуються права АБ «УКРГАЗБАНК», у зв`язку з чим просять поновити АБ «УКРГАЗБАНК» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Заявник у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, однак через канцелярію суду надійшла заява від представника заявника. відповідно до якої, останній просив суд заяву задовольнити, та розглядати справу у його відсутність.

У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд прийшов до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суд м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-9070/11, позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором було задоволено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість по кредиту в сумі 37 891,06 доларів США, (що згідно офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення складає 320 745,48 грн.), заборгованість по пені в сумі 24 698,48 грн. та штраф в сумі 13 130,75 грн., судовий збір в сумі 1 700 грн., та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

27 вересня 2012 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-9070/11 на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20.12.2011 р. у справі № 2-9070/11

24 січня 2022 року на адресу Банку надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

З даного повідомлення вбачається, що згідно відмітки на виконавчому листі, даний виконавчий лист повернуто стягувачу 28.03.2017 року. Виходячи з наведеного, строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання закінчився 28.03.2020 року.

Частиною 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В силу наведеної норми, суд поновлює строк виключно у випадку пропущення строку з поважних причин, а обов`язок доведення поважності причин пропуску строку лежить на особі, яка подає клопотання про поновлення строків.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Слід зазначати, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строків.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України», Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Устименко проти України», Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Заявник просить суд про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, водночас не наводить обґрунтованих причин його пропуску, а отже, суд не знаходить поважних причин для його поновлення, а тому відмовляє у поновленні пропущеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити у повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: