УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року місто Чернігів

Справа №751/2433/19

Провадження №6/751/450/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Шишова А. Я.

учасники справи:

заявник відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

державний виконавець Семиразум Євгеній Володимирович

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -

Встановив:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до суду з поданням про вирішення питання про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до дитячого або лікувального закладу.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження №60054240 з примусового виконання виконавчого документа №751/2433/19 про відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_1 та передачу малолітнього матері ОСОБА_4 . 13.09.2019 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем призначалися виконавчі дії по відібранню та передачі дитини, але виконати рішення суду не виявилося можливим. Враховуючи клопотання стягувача та неможливість її присутності при проведенні виконавчих дій про відібрання дитини, просить тимчасово влаштувати дитину до дитячого або лікувального закладу.

Державний виконавець у судовому засіданні просив подання задовольнити, оскільки будь-яким іншим чином не можливо виконати рішення суду.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.ст.223, 438 ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд подання за відсутності стягувача.

Заслухавши державного виконавця, боржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.09.2019 видано виконавчий лист про відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передачу малолітньої дитини ОСОБА_3 матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За заявою стягувача від 12 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №751/2433/19.

18 лютого 2022 року та 31 травня 2022 року державний виконавець здійснив вихід на АДРЕСА_1 , але доступ до приміщення не було отримано. У зв`язку з чим складено акти (а.с.9,10).

Також 16 червня 2022 року державний виконавець разом з представником Служби у справах дітей Чернігівської міської ради Овсяник О.М., інспектором ювенальної поліції Гужва О.Д здійснили вихід на АДРЕСА_1 , але боржника ОСОБА_1 та дитини не було вдома. У зв`язку з чим складено акт (а.с.11).

Відповідно до повідомлення Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради від 30.06.2022 на даний час єдиним закладом куди може тимчасово бути влаштована дитина у м. Чернігові є КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня». Влаштування дитини до патронатної родини неможливо через відсутність вільних місць. Центр соціальної психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації зазнав ушкоджень внаслідок збройної агресії російської федерації (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст.437 ЦПК України питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування. За необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені цим Законом.

Згідно з ст. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що рішення чи дії державних органів чи їх посадових осіб повинні здійснюватися з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суд дійшов висновку, що в даній конкретній ситуації поміщення дитини саме до медичного закладу, оскільки до інших установ на даний час відсутня можливість, не відповідатиме принципу якнайкращого забезпечення саме інтересів дитини, а тому подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261, 437 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

Ухвалив:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.07.2022.

Суддя Н. В. Маслюк