Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Чальцева Т.В.

при секретарі судових засідань Бабенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волноваха у спрощеному позовному провадженні цивільну справу №221/2938/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за , -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2021 року позивач звернулась до суду із позовом до Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 після померлої ОСОБА_2 . Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка померла її бабця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.03.2020р. серія НОМЕР_1 .

21 травня 2020 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 87 973,31 грн., та звернулась до відповідача за виплатою недоотриманої пенсії, але відповідач здійснив виплату у розмірі 85 856,58 грн., різниця між сумою зазначеною у Свідоцтві про право на спадщину за законом та фактично виплаченою складає - 2116,73 грн.

На адвокатський запит №37 від 06.05.2021 відповідач, надав відповідь №0576-02-8/8200 від 07.05.2021р. зазначивши, що 15 квітня 2020 року до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов запит від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скоробагатько О.В. стосовно отримання інформації щодо наявності недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 було розраховано станом на 15.04.2020 з урахуванням ст. 46 Закону за період з 14.04.2017 по 30.11.2019 в сумі 87973,31 грн.

Помісячно розмір сум пенсій, які увійшла до складу спадщини складають:

-Травень 2017 року 632,21 грн.; Червень 2017 року 1781,68 грн.;

-Липень 2017 року - 1781,68 грн.; Серпень 2017 року - 1781,68 грн.;

-Вересень 2017 року - 1781,68 грн.; Жовтень 2017 року 2856,23 грн.;

-Листопад 2017 року 2856,23 грн.; Грудень 2017 року - 2856,23 грн.;

-Січень 2018 року - 2856,23 грн.; Лютий 2018 року 2856,23 грн.;

-Березень 2018 року 2856,23 грн.; Квітень 2018 року 2856,23 грн.;

-Травень2018 року - 2856,23 грн.; Червень 2018 року - 2856,23 грн.;

-Липень 2018 року - 2856,23 грн.; Серпень 2018 року - 2856,23 грн.;

-Вересень 2018 року - 2856,23 грн.; Жовтень 2018 року 2856,23 грн.;

-Листопад 2018 року 2856,23 грн.; Грудень 2018 року 2871,53 грн.;

-Січень 2019 року 2871,53 грн.; Лютий 2019 року 2871,53 грн.;

-Березень 2019 року 3264,66 грн.; Квітень 2019 року 3264,66 грн.;

-Травень 2019 року - 3264,66 грн.; Червень 2019 року - 3264,66 грн.;

-Липень 2019 року - 3287,44 грн.; Серпень 2019 року - 3287,44 грн.;

-Вересень 2019 року - 3287,44 грн.; Жовтень 2019 року 3287,44 грн.;

-Листопад 2019 року 3287,44 грн.;

Стосовно інформації про загальну суму заборгованості з пенсії ОСОБА_2 було відмовлено у відповіді на адвокатський запит, посилаючись на конфіденційність інформації, тому здійснити розрахунок з недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 р. по 30.05.2017 р. неможливо без отримання довідки відповідача за цей період.

Враховуючи ці обставини, позивач просила стягнути з відповідача недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 р. по 30.05.2017 р.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 17.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначити судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін. Клопотання позивача задоволено, витребувано з Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області довідку про розрахунок нарахованої суми недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 , період з 01.04.2016 р. по 30.05.2017 р.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року змінено відповідача у справі з Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, у позові просила розглянути справу за її відсутності.

Представник позивача, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, у позові просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії була призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання та знята з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 , сума недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 30.11.2019 року складає 108628,38 грн.

Згідно запиту нотаріуса від 15.04.2020 було надано лист про залишок недоотриманої пенсії, у якому зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складає 87973,31грн сума розрахована за три роки. У зв`язку із зверненням за недоотриманою пенсією 22.05.2021 сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 22.05.2017 по 30.11.2019 і склала 85856,58. Сума розрахована за три роки виплату проведено через поштове відділення. Таким чином сума сплачена за період з 22.05.2017 по 30.11.2019 в межах трирічного строку, встановленого ст. 46. Закону №1058.

У Додатку до відзиву є Довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 30.05.2017р. вказано, що призначено (нарахована сума пенсії) 22771,80 грн розмір фактично виплаченої 632,21 грн.

Відповідач вважає, що діяв правомірно в межах норм діючого законодавства, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Частиною 5 ст.263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.03.2020 року, актовий запис №435.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2020р., виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., ОСОБА_1 успадкувала після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину, яка складається з недоодержаної за життя пенсії у розмірі 87973,31 грн., що належала померлій на підставі листа повідомлення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №3301/11-33/05 від 27.04.2020 року.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач отримала частину недоотриманої пенсії після смерті бабці в сумі 85856,58 грн., хоча сума недоотриманої пенсії відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом складала 87973,31 грн., відповідно довідці про нараховану але не виплачену пенсію за період з 01.04.2016 року по 22.05.2017 року недоотримана частина пенсії складає 22139,59 грн..

Разом з тим, відповідач позовні вимоги не визнає посилаючись на вимоги ст. 46 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно до частини першої ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ст.1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 цього Кодексу).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що стягнення з Головного управління ПФУ Донецької області на користь позивача у порядку спадкування недоотриманих померлою ОСОБА_2 пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем, оскільки він у позовній заяві не ставив питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.15, 16, 316, 317, 321, 1216, 1227 ЦК України, ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на недоотримані за життя пенсійні виплати у сумі 22 139,59 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Код , розташованого за адресою: 84122, Донецька область м. Слов`янськ пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 р. по 30.05.2017 р. після померлої, ОСОБА_2 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 22 139,59 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять дев`ять гривень 59 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева