Справа № 944/2676/22
Провадження №2-з/944/10/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

04.07.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

01 липня 2022 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшла позовна ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрованим в реєстрі за №1685.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрованим в реєстрі за №1685 від 09 січня 2022 року у виконавчому провадженні №68700186.

Заяву обґрунтовує тим, що забезпечення позову здійснюється з метою, щоб не допустити фактичного виконання стягнення коштів із позивача, оскільки за умови задоволення позову, позивач змушена вжити додаткові заходи щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, а саме звертатися за захистом свого порушеного пава до суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Як встановив суд, 09 січня 2022 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. видав виконавчий напис №1685 яким звернено стягнення на заборгованість.

Як описано вище, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому оспорює (просить визнати таким, що не підлягає виконанню) вказаний виконавчий напис.

Судом з наданих позивачем письмових доказів встановлено, що 18 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шепетівська Ю.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №68700186 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса від 09 січня 2022 року №1685.

Отже, на даний час приватним виконавцем здійснюється примусове виконання виконавчого напису від 09 січня 2022 року №1685, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В розумінні п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі об`єктивної необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Також слід наголосити, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи, що приватним виконавцем Шелінська Ю.А., як описано вище, здійснюється примусове виконання виконавчого напису від 09 січня 2022 року №1684, а саме відкрито виконавче провадження, а позивач, в свою чергу, оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства, суд вважає підставними та обґрунтованими доводи позивача про те, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених його прав (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Так, суд зазначає, що у випадку стягнення з ОСОБА_1 заборгованості для відновлення її прав необхідно буде вчинення додаткових дій, які потребують значних зусиль, часу і ресурсів.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також суд враховує, що п. 6 ч. ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України прямо передбачено можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19 та від 29 квітня 2020 року у справі № 285/2445/18.

А відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги предмет позову, співмірність та адекватність заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Крім того, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для застосовування зустрічного забезпечення, визначені ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-155,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пасікіра Романа Романовича про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною у виконавчому провадженні №68700186 на підставі виконавчого напису № 1684, вчиненого 09 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (складення повного судового рішення) до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін:

боржник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , адреса місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Артема, 37-41.

Суддя Д.Б. Поворозник