Справа № 641/ 3199 /21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 лютого 2022 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 року про передання справи за підсудністю надійшла позовна заява КП «Жилкомсервіс» в якій представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2017 року по 01.04.2021 року в розмірі 8273,41 грн., яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 .

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 8273,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.06.2017 року, співвласниками вказаного багатоквартирного будинку та споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються КП «Жилкомсервіс».

Між КП «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачами, як споживачами послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, було укладено публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року № 95/1, що передбачено частиною 2 ст. 633 Цивільного кодексу України.

Таким чином, Публічний договір є чинним на момент звернення до суду з даним позовом, а співвласники багатоквартирних будинків, за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають в договірних відносинах з КП «Жилкомсервіс» і зобов`язані здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 7 Публічного договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Сплата послуг здійснюється не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій.

У зв`язку з порушенням відповідачами умов публічного договору та вимоги чинного законодавства, відповідачі мають заборгованість перед КП «Жилкомсервіс» за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою, де вони є власниками житлового приміщення: АДРЕСА_1 , за період з 01.08.2017 року по 01.04.2021 року в розмірі 8273,41 грн, що підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово - комунальних послуг, по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

З інформації отриманої з Реєстру територіальної громади м. Харкова та Довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається, що місце проживання відповідачаОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , яка відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

З інформації отриманої з Реєстру територіальної громади м. Харкова та Довідки про реєстрацію місця проживання особита інформації отриманої з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області вбачається, що місце проживання відповідачаОСОБА_1 невідоме.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачам за адресою місця реєстрації, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвала суду від 21.07.2021 року направлялась відповідачам на адресу місця реєстрації, і повернулась неврученою, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку, відповідачами відзив на позовну заяву не подавався.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача КП «Жилкомсервіс» у своїй заяві просила справу слухати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Між КП «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачами, як споживачами послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, було укладено публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року № 95/1, що передбачено частиною 2 ст. 633 Цивільного кодексу України.

Таким чином, Публічний договір є чинним на момент звернення до суду з даним позовом, а співвласники багатоквартирних будинків, за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають в договірних відносинах з КП «Жилкомсервіс» і зобов`язані здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить: встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення.

Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.06.2017 року.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 382 Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами був укладений шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року випуск № 95/1.

Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Таким чином, між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Житлово-комунальні послуги відповідачам фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалася ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно п. п. 1 п. 13 Публічного договору від 28.11.2006 року № 95/1 споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не виконують обов`язки передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Щомісячно позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідачами кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідачі порушуючи свої зобов`язання, не сплачували за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості.

Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , яка утворилася за період з 01.08.2017 року по 01.04.2021 року в розмірі 8273,41 грн.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270,00 грн., в дольовому співвідношенні по 1135,00 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 322, 382, 610, 629, 633, 901 ЦК України, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2017 року по 01.04.2021 року в розмірі 8273,41 грн., яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. в дольовому співвідношенні по 1135,00 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено - 21.02.2022 року.

Суддя: А. К. Сітало