Справа № 149/1491/22
Провадження №2-о/149/55/22
Номер рядка звіту 30
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.07.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.,

за участі секретаря Маціпури В. П.

заявника ОСОБА_1 , її представника - адвоката Матюхи В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Заява мотивована тим, що з ОСОБА_2 вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Заявник зазначає, що ОСОБА_2 вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що проявляється у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, в зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до поліції. За таких обставин просить видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис, яким: заборонити перебувати ОСОБА_2 в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою ОСОБА_1 ; заборонити наближатися на визначену відстань (100 м) до місця проживання ОСОБА_1 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори, спілкування в соціальних мережах з постраждалою особою або контактувати.

Ухвалою суду від 04.07.2022 у справі відкрито провадження.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснила суду, що після розірвання шлюбу її колишній чоловік ОСОБА_2 проживає окремо, однак періодично приїжджав до будинку, де вона проживає з донькою. При цьому він ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, іноді застосовував фізичне насильство, бив її, вимагав грошові кошти, погрожував забрати будинок, самостійно визначав, в якій кімнаті належить жити ОСОБА_1 та її доньці, переносив їх речі без їх згоди, не дозволяв встановити на дверях кімнати замок, який би перешкоджав його вільному доступу до кімнати колишньої дружини. З цього приводу заявниця неодноразово зверталася до поліції і за медичною допомогою, однак на даний час вичерпано всі засоби для перешкоджання ОСОБА_2 вчиняти відносно неї сімейне насильство.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник і заінтересована особа перебували в зареєстрованому шлюбі до липня 2021.

Закон України № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною другою статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

На підтвердження обставин, зазначених в заяві, ОСОБА_1 надала копії протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства відносно заявника, копії постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень, а також копії тимчасових заборонних приписів стосовно кривдника ОСОБА_2 , якими йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до існуючих правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , тому заяву про видачу обмежувального припису необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 13, 259, 294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або іншим чином контактувати з нею.

Повідомити про прийняте рішення виконавчий комітет Хмільницької міської ради, а також Хмільницький РВП ГУНП у Вінницькій області - для взяття ОСОБА_2 , на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії повного рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення

Суддя Павлюк О. О.