Справа №333/150/22
Провадження №2/333/1909/22
05 липня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, в якому просить суд визнати виконавчий напис, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович № 146846 від 11.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 289210,63 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис НРЕ 655347 (зареєстровано за номером в реєстрі № 146846), відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з позивача на користь первісного кредитора ТОВ «Український промисловий банк» право вимога за яким було відступлено до нового кредитора ПАТ «Дельта Банк», правонаступник якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на рахунок у форматі ІВАN № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» , МФО 305299 (надалі іменується -ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП») на підставі кредитного договору № 24- 0111002/ФК-08 від 14.03.2008 року, укладений з первісним кредитором згідно договору №2258/К про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року та підписаного Додатку № 1 до Договору № 2258/К про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року, за період з 19.04.2019 по 06.07.2020 року суму заборгованості у розмірі 289210,63 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 113 905 гривень 54 копійок; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 165 477 гривень 58 копійок; прострочена заборгованість по несплаченій комісії 9827,51 грн.
Про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса за яким позивач нібито має сплатити заборгованість на загальну у суму 289 260,63 грн. на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» їй не було відомо.
Жодних кредитних договорів з вказаною установою укладено не було, грошові кошти ОСОБА_1 не отримувала, будь-яких вимог від ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП») про погашення заборгованості їй не направлялося.
Окрім зазначеного будь-яких відносин позивач з ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не мала, договорів чи інших фінансових зобов`язань з вказаними установами не укладала та не підписувала.
Жодних листів ані від ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ані від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. позивачем ніколи не отримувалось, про існування виконавчого напису, стало відомо лише 28.12.2021 під час отримання відповіді на адвокатський запит від приватного виконавця Сколибога О.С.
Позивач вважає, що вказані обставини можуть свідчити про наявність якоїсь злочинної схеми між відповідачем, приватним виконавцем та нотаріусом - з метою заволодіння злочинним шляхом грошовими коштами громадян.
Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, не перевірив доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи на справді на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.
Нотаріусом було проігноровано відсутність первинних документів, що підтверджують наявність в ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», (матеріали виконавчого провадження не містять копій договорів про відступлення прав вимоги).
Крім того, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не міг як оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», так само, як і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку ОСОБА_1 , не визнає та заперечує проти розміру заборгованості, що також свідчить про відсутність безспірності вимог до боржника.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зокрема сума процентів, зазначені у написі є безспірними.
Надані матеріали не посвідчують того, що позивач дійсно отримувала будь-яку вимогу банку або відповідача щодо порушення умов кредитного договору.
Ухвалою Комунарського районного суду від 19.01.2022року суддя прийняла зазначену цивільну справу за позовною заявою до свого провадження та відкрила провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Крім того, зазначеною ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, відповідно до яких вчинено виконавчий напис № 146846 від 11.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 289210,63 грн.
24.02.2022 року та 24.06.2022 року на адресу суду приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. надано заяви про розгляд справи за його відсутності.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась, її інтереси представляла адвокат Ревкова А.К., яка надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв клопотань на адресу суду не надходило. Крім того відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійовичу судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис № 146846 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 289210,63 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №66252873.
Ухвалою суду від 19.01.2022 р. у приватного нотаріуса Остапенка О.М. витребовувались матеріали нотаріальної справи заведеної при вчиненні виконавчого напису № 146846 від 11.06.2021 року. Проте, зазначену ухвалу суду не виконано. На адресу суду надійшов не вручений конверт, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно наданих документів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що підставою вчинення виконавчого напису стала заборгованість з кредитним договором № 24-0111002/ФК-08 від 14.03.2008 року укладеного між ТОВ «Український промисловий банк (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дніпрофінансгруп») та ОСОБА_1 .
Згідно наданих матеріалів не можливо встановити, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу був наданий оригінал кредитного договору, який посвідчений нотаріусом.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.
Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19).
У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
В матеріалах справи також відсутня вимога банку про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Та обставина, що ОСОБА_1 не отримала письмову вимогу банку виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Із наданого виконавчого напису вбачається, що ОСОБА_1 нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 165477,58 грн. Між тим, стягувачем не надано інформацію щодо детального розрахунку розміру нарахованих відсотків.
Тобто, нараховані відсотки не можуть вважатися безспірними, оскільки не надано детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору.
Крім того, згідно матеріалів справи, кредитний договір № 24-0111002/ФК-08 від 14.03.2008 року укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 .Доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дніпрофінансгруп» є правонаступниками ТОВ «Український промисловий банк» матеріали справи також не містять.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.
Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису вона мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано посилається на відсутність в нього документів, які були підставою для винесення виконавчого напису, тому вважає, що обов`язок доказування заперечень покладається на відповідача, в результаті дій якого були зібрані, створені та подані документи приватному нотаріусу.
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у неї відсутні будь-які укладені кредитні договори з ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Дніпрофінансгруп» або ТОВ «Український промисловий банк». Вказана заборгованість у виконавчому написі позивачем оспорюється та не визнається.
Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що кредитний договір належить саме ОСОБА_1 суду не надано. Так само як і не надано розрахунок відповідно до якого можливо б було встановити, що сума заборгованості за кредитним договором становить саме 289210,63 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано посилається на відсутність в нього документів, які були підставою для винесення виконавчого напису, тому вважає, що обов`язок доказування заперечень покладається на відповідача, в результаті дій якого були зібрані, створені та подані документи приватному нотаріусу
Отже, виходячи із принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 261, 625, 1050 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, № 146846 від 11.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»заборгованості в розмірі 289260,63 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 992 гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 05.07.2022 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська