Справа № 489/467/22
Провадження № 2/489/1165/22
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина-інвалід,

встановив:

У січні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частки з усіх видів його з доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути аліменти на свою користь як колишньої дружини, з якою проживає дитина-інвалід у розмірі 3000,00 грн. щомісячно на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2020. Від шлюбу у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільна дочка є дитиною з інвалідністю, має діагноз помірна розумова відсталість. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бажає надавати у добровільному порядку, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2022, до досягнення дитиною повноліття та аліментів на користь ОСОБА_1 як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 3000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 30.05.2022 постановлено продовжувати здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2020 (а.с.7-8).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 6).

Дитина з часу народження проживає спільно з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Неповнолітня ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, яка потребує постійного стороннього догляду та нагляду з боку матері. Інвалідність та потреба у сторонньому догляді підтверджується медичним висновком Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, дійсним до 01.04.2025, рішенням Лікарсько-консультативної комісії при КНП ММР «ЦПМСД» № 2 від 02.02.2022, постановою ЛКК диспансерного відділення Миколаївської обласної психоневрологічної лікарні від 23.11.2017 (а.с.9,31,32).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Також, враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Взято до уваги, що неповнолітня ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, має помірну розумову відсталість, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду з боку матері. При цьому, судом прийнято до уваги, що батьки зобов`язані брати участь у витратах на дитину, а розмір аліментів має забезпечити, зокрема, нормальні належні матеріальні умови для життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно з усталеною судовою практикою та положеннями ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України про те, що може бути заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, суд частково задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на дочку сторін у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів з дати подачі позову 25.01.2022, а не з 22.01.2022, як зазначено в прохальній частині позовної заяви.

Таких висновків суд дійшов, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, якою передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 3000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їх спільна дитина-інвалід, як це визначено положеннями ч. 2 ст. 88 СК України.

Враховуючи відсутність відзиву та будь-яких заперечень щодо розміру аліментів з боку відповідача, його працездатний вік та відсутність у справі доказів про стан його здоров`я, наявність інших осіб, що перебувають на його утриманні, розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 як матері дитини-інваліда в розмірі 3000,00 грн. суд вважає доведеним і таким, що відповідає платоспроможності платника аліментів ОСОБА_2 .

Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина-інвалід - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю, в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.), щомісячно, починаючи з 25.01.2022 і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 05.07.2022.

Суддя Г.А. Микльшина