КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №824/291/21
провадження 22-ск/824/2/2022 головуючий суддя: Сліпченко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2022 року Київський Апеляційний Суд у складі судді судової палати в цивільних справах Сліпченка О.І.,

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГНІДИНЦІ-АГРО» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 жовтня 2021 року, прийнятого у м.Києві у складі голови Крупчан Л.Д., арбітрів Перепелинської О.С., Атаманова Ю.Є. у справі №20/2021 за позовом Agrostudio Group Limited (республіка Мальта) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГНІДИНЦІ-АГРО»,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» звернулось із вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду (МКАС) позовні вимоги Agrostudio Group Limited (республіка Мальта) частково задоволено та стягнено із ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» на користь позивача 61 372,07 дол. США.

При цьому, вказує, що арбітражне рішення було ухвалено у спорі, щодо якого арбітражна угода не була укладена, а тому МКАС не мав компетенції на його розгляд.

Зазначає, що контракт, який містить арбітражне застереження, не був підписаний належним чином, уповноваженими на це особами та ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» не вчиняло жодних дій на схвалення такого правочину.

Вважає, що направлена на електронну пошту скан-копія контракту, підписана ОСОБА_1 , не може бути доказом його укладення.

Крім того, зауважує, що жоден із документів направлених електронною поштою не підписаний електронним цифровим підписом.

З огляду на вказане, заявник просить скасувати рішення МКАС від 11 жовтня 2021 року.

В судовому засіданні представник ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі. Представник Agrostudio Group Limited не з`явився, попри повідомлення про судове засідання наявними засобами зв`язку, зокрема вказаними представником під час розгляду справи арбітражним судом

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, а саме судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Такі ж положення щодо обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян містить ст.18 ЦПК України.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Підстави скасування загальними судами рішень арбітражного суду зазначені у ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і відповідають змісту ст.459 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно ч.2 ст.459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 т. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Також згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, законодавством передбачена можливість укладення договорів у спрощеному прядку через ділову переписку - шляхом обміну документами, в тому числі електронними; у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання).

При цьому, договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що, подаючи позов до арбітражного суду компанія Agrostudio Group Limited обгрунтовувала компетенцію арбітражного суду щодо розгляду даного спору наявністю арбітражного застереження, викладеного у пункті 10 контракту від 23 березня 2020 року №W230320GND.

При цьому, ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» у відзиві на позов та при подачі апеляційної скарги вказує, що уповноваженими особами підприємства не було схвалено укладення контракту та відповідно арбітражної угоди між сторонами.

Арбітражним судом було встановлено, що контракт №W230320GND від 23 березня 2020 року за підписом представника ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» був відправлений на електронну адресу Agrostudio Group Limited 23 березня 2020 року.

Відповідно до п.12.3 Статуту ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» будь-які зовнішньоекономічні правочини укладають від імені ТОВ дві особи: директор та особа, уповноважена дорученням виданим за підписом директора.

30 березня 2020 року ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» направило на поштову адресу Agrostudio Group Limited повідомлення про підписання пропозиції укладення контракту №W230320GND не уповноваженою особою, що підтверджується накладною та митною декларацією (а.с. 115).

Встановлено, що контракт №W230320GND містить інформацію, що підписантом являється ОСОБА_2 , при цьому підпис вчинено ОСОБА_1 , що сторонами не заперечується та підтверджено при розгляді справи арбітражним судом.

Крім того, як вже зазначалось, зовнішньоекономічні правочини укладають від імені ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» дві особи, а контракт містить підпис однієї особи, крім того не уповноваженої на вказане та вчиненого від імені директора, що свідчить про нікчемність вказаного правочину.

При цьому із рішення арбітражного суду вбачається, що позивач не заперечує наявність у статуті відповідних положень, але вказує, що йому про них було невідомо.

Висновки арбітражного суду про те, що факт підписання ОСОБА_1 контракту не робить його неукладеним, адже позивач не знав і не міг знати про особливу процедуру підписання зовнішньоекономічних договорів, а ОСОБА_1 крім того являється мажоритарним учасником товариства, являється помилковим, оскільки позивач не був позбавлений можливості пересвідчитись в наявності повноважень підписанта та отримати відповідні документи.

Зауважую, що статут закріплює основні положення щодо діяльності підприємства, дає можливість захищати інтереси засновників, визначати межі повноважень керівника.

В даному випадку, статутом не було передбачено укладення ОСОБА_1 контракту, який крім того підписаний ним від імені директора.

Арбітражний суд помилково не прийняв вказаного до уваги та вважав, що контракт №W230320GNDпідписаний уповноваженою на це особою.

Зауважую, що роль підпису в арбітражній угоді має першорядне значення. Підпис є не лише доказом готовності сторін подати справу до арбітражу, але це також затвердження сторін щодо дотримання правил, викладених у арбітражній угоді.

При цьому, для визнання договору укладеним шляхом переписки необхідно встановити факт ведення переписки особою, що є законним представником відповідної сторони, тобто уповноваженої на укладення договору, що вказані в електронних документах реквізити є дійсними та відповідають офіційним реквізитам сторони.

Варто зазначити, що лист із відповідними відомостями, щодо відсутності повноважень ОСОБА_1 на підписання контракту сам по собі не може вказувати на факт розірвання договору, однак в даному випадку надає змогу встановити послідовність дій ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО», що свідчить про відсутність домовленості між сторонами, щодо укладення арбітражної угоди.

Зауважую, що сторони повинні заздалегідь обумовити, що листування між ними буде вестися саме за допомогою відповідних технічних засобів, вказати свої електронні адреси, досягнути домовленості про можливість укладення договорів в електронній формі чи шляхом обміну електронними листами, електронні поштові адреси мають дійсно належать сторонам.

При цьому відповідного застереження, щодо можливості укладення договорів між сторонами шляхом листування за допомогою вказаних Agrostudio Group Limited адресів електронної пошти, окрім спірного контракту матеріали справи не містять, а тому встановити дійсність укладення арбітражної угоди шляхом обміну електронними повідомленнями неможливо.

Крім того, з матеріалів справи та рішення арбітражного суду вбачається, що від сторони компанії Agrostudio Group Limited обмін повідомленнями здійснювала «Nadezhda Deordieva» за допомогою адреси електронної пошти «», однак належних доказів на наявність повноважень у вказаної особи укладати відповідні договори шляхом переписки матеріали справи не містять, а також не було встановлено арбітражним судом. Крім того вказана адреса електронної пошти не узгоджена сторонами.

Таким чином, з огляду на відсутність повноважень ОСОБА_1 укладати від імені ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО» спірний контракт, який містить арбітражну угоду, наявність невідповідності підпису та імені підписанта в контракті, відсутність попередньої домовленості сторін про можливість укладення договорів шляхом обміну електронними листами та узгодження відповідних адрес електронної пошти, відсутність підтвердження здійснення вказаної переписки уповноваженими особами, приходжу до висновку, що між сторонами не було належним чином укладено арбітражної угоди.

Обґрунтування не може базуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З викладених вище підстав суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування оспорюваного Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 жовтня 2021 року за позовом Agrostudio Group Limited до ТОВ «ГНІДИНЦІ-АГРО».

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на Підприємство Agrostudio Group Limited понесені заявником судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1135 грн.

Керуючись ст.ст.259, 260, 263, 457, 459, 460 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГНІДИНЦІ-АГРО» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 жовтня 2021 року - задовольнити.

Скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 жовтня 2021 року, прийняте у м.Києві у складі голови Крупчан Л.Д., арбітрів Перепелинської О.С., Атаманова Ю.Є. у справі №20/2021 за позовом Agrostudio Group Limited (республіка Мальта) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГНІДИНЦІ-АГРО» про стягнення із відповідача 61 372 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят два) долари США 07 центів та арбітражного збору у сумі 3 509 (три тисячі п`ятсот дев`ять) доларів США 73 центів.

Стягнути із Agrostudio Group Limited (республіка Мальта, зареєстрована за реєстраційним номером C74669, юридична адреса: Aspen, Lodge, Notablia Road, Mriehel, BKR 1870, Malta) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГНІДИНЦІ-АГРО»(, Чернігівська обл. Варвинський р-н., с.Гнідинці, вул. Шевченка 11) судовий збір в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2022 року.

Суддя О.І. Сліпченко