Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1980/21 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 10 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №283/1980/21

за позовом ОСОБА_1 до Малинської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

за апеляційною скаргою адвоката Івашкевич Оксани Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Тимошенка О.А. у м.Малині,

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малинської міської ради Житомирської області про визнання за нею в порядку спадкування права: на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП ім.Чкалова на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області (нині територія Малинської міської ради Житомирської області) розміром 3,33 га. в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ЖТ №0189276, яку успадкував її батько ОСОБА_2 після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП ім.Чкалова на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області (нині територія Малинської міської ради Житомирської області), розміром 3,33 га. в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ЖТ № 0166407, яку за життя мав її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Івашкевич О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд без погодження зі сторонами витребував у приватного нотаріуса інформацію про наявність спадкових справ, хоча відповідач не заперечував проти доказів. Довідкою виконкому Малинської міської ради та випискою з погосподарської книги підтверджено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_2 проживав з позивачкою.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Харкові.

За повідомленнями Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області,Державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори від 26.04.2021 ОСОБА_2 відповідно до Книги реєстрації сертифікатів право на земельну частку (пай) видано сертифікат по реформованому КСП ім. Чкалова на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області серії ЖТ № 0166407; ОСОБА_3 відповідно до Книги реєстрації сертифікатів право на земельну частку (пай) видано сертифікат по реформованому КСП ім. Чкалова на території Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області серії ЖТ № 0189276.

ОСОБА_3 , записана в погосподарських книгах Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області як дружина ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Кодекс про шлюб УРСР 1926 року поряд з зареєстрованим шлюбом визнавав і фактичний шлюб, тобто не оформлений в органах ЗАГСУ. Проте, визнання таких фактичних шлюбів могло бути здійснене тільки через суд, де необхідно було довести наявність фактичного шлюбу.

Відповідно до ст.ст.12, 13 КпШС України 1969 року шлюб укладається в державних органах запису актів громадянського стану, права і обв`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів цивільного стану.

За нормами СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ст.21).

Позивачка не надала суду свідоцтво (актовий запис) про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу або рішення про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Отже, належні та допустимі докази перебування зазначених осіб в шлюбі відсутні, запис у погосподарській книзі та довідка старости територіальної громади від 28.07.2021 не є такими доказами

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщину у строк шість місяців з часу відкриття спадщини.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що для виникнення у неї спадкових прав ОСОБА_1 повинна була проживати з ним на час його смерті, або подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня його смерті.

За повідомленням нотаріуса, згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Доказів на підтвердження постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини позивачка суду не надала. Зазначення в свідоцтві про смерть місця смерті ОСОБА_2 - м.Харків не є належним і достатнім доказом спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . В судовому порядку такий факт не встановлювався.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Доводи апелянта щодо витребування судом з власної ініціативи інформації про наявність (відсутність) спадкових справ не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд має право витребувати докази за власною ініціативою, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Оскільки позивачка не долучила до позовної докази щодо наявності (відсутності) спадкових справ після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не заявила клопотання про їх витребування, суд з метою з`ясування обставин, які входять до предмету дослідження при розгляді спадкових справ, зробив необхідні запити в межах наданих йому процесуальним законом дискреційних повноважень.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Івашкевич Оксани Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: