КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/15064/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6361/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Войтенко Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції у розмірі 116 377,52 грн., 3 % річних у розмірі 2 070,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 184,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 11 жовтня 2019 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івченко А.В. за № 570, за яким він передав відповідачу 115 000,00 грн. зі строком повернення до 25 січня 2020 року. 08 серпня 2020 року позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу про повернення грошових коштів, яку відповідач отримав, проте, не виконав своїх зобов`язань з повернення боргу, у зв`язку з чим виникла заборгованість (а.с. 3-4).

У жовтні 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 760/22029/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, що розглядається Солом`янським районним судом міста Києва. Посилався на те, що розгляд даної справи є об`єктивно неможливим до розгляду Солом`янським районним судом міста Києва справи № 760/22029/21 та вирішення питання щодо дійсності чи недійсності договору позики, на підставі якого позивач просив стягнути заборгованість (а.с. 50-51).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (ун.№759/15064/20, пров.№2/759/5424/20) до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним (ун.№ 760/22029/21, пров. № 2/760/9670/21) (а.с. 59-61).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 03 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гуримський О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 86-90).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не проаналізував предмет та підстави позову у справах і не зазначив обставини, які б вказували на те, що розгляд судом вказаної справи виключає можливість на підставі наданих доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ухвала суду не містить мотивування у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду вказаної справи. Вважає, що зупинення провадження у даній справі є затягуванням розгляду справи та суперечить принципу ефективності судового процесу.

Представника відповідача ОСОБА_2 - адвокат Тарасенко О.В. подала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому заперечувала проти доводів скарги і просила скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (а.с. 138-143).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 251 ЦПК України визначено підстави, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача боргу за договором позики від 11 жовтня 2019 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 116 377,52 грн., 3 % річних у розмірі 2 070,00 грн. (а.с. 3-4).

За змістом наданого до суду договору позики від 11 жовтня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івченко А.В. за № 570, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 115 000,00 грн. зі строком повернення до 25 січня 2020 року. За пунктами 3.2-3.3 Договору, підписанням цього Договору позичальник підтверджує факт одержання ним позики від позикодавця готівкою (а.с. 5-6).

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 11 жовтня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івченко А.В., зареєстрований за № 570. Як на підставу позову ОСОБА_2 посилався на те, що фактично грошові кошти за договором йому не передавалися, а сам договір укладений під впливом обману (ст. 230 ЦК України) і є фіктивним, як вчинений без наміру створення правових наслідків (ст. 234 ЦК України) (а.с. 53-57).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі № 760/22029/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним (а.с. 52).

Таким чином, підставою для стягнення боргу у даній справі є договір позики, дійсність якого оспорюється і є предметом судового розгляду в іншій справі, а саме № 760/22029/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, яка перебуває у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва.

При цьому, підставами позову у цивільній справі № 760/22029/21 окрім відсутності фактичної передачі грошових коштів, є недійсність договору позики з посиланням на ст.ст. 230, 234 ЦК України (введення в оману та фіктивність укладеного договору), що перебуває поза межами підстав позову і предмету доказування у цій справі про стягнення заборгованості за договором позики.

Можливе задоволення позову у справі № 760/22029/21 про визнання договору позики недійсним виключатиме можливість стягнення за цим же договором грошей на користь кредитора, тому, розгляд вказаних справ є взаємопов`язаним, що свідчить про наявність підстав для зупинення провадження, передбачених пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд погодився з висновком районного суду, що у даному випадку між правовідносинами, які випливають із наведених справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, оскільки у разі визнання недійним договору позики в одному провадженні будуть відсутні підстави для задоволення позову про стягнення боргу за цим договором в іншому провадженні.

Крім того, розгляд позовних вимог у цій справі до вирішення питання про визнання недійсним договору позики може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення, виконання якого може призвести до незворотних наслідків.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Інші доводи апелянта цих висновків суду не спростовують, тому суд апеляційної інстанції їх відхилив.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова