Постанова

Іменем України

21 червня 2022 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/5532/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області

від 09 грудня 2021 року про забезпечення позову

у цивільній справі №361/605/20 Броварського міськрайонного суду Київської області

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та про уточнення позову, просила стягнути на її користь з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 152 994,00 грн, а з АТ "Альфа-Банк" грошові кошти в сумі 460 630,00 грн.

06 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову посилалася на те, що на даний час існує реальна ймовірність того, що протягом розгляду даної справи, спірне нерухоме майно може бути відчужене відповідачем ОСОБА_1 на користь третіх осіб, права яких як добросовісних набувачів теж будуть потребувати судового захисту в майбутньому. Вважала, що судова заборона на вчинення будь-яких дій із спірним майном забезпечить як дотримання прав позивача, так і не допущення виникнення можливих ризиків для інших осіб.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду відповідачка, діючи через свого представника ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що судом не враховано того, що вид забезпечення позову та позовні вимоги є неспівмірними, адже пред`явлені до неї вимоги становлять 152 944,00 грн, тоді як ринкова вартість квартири, щодо якої вжито заходів забезпечення позову, становить понад півтора мільйона гривень.

Судом також не враховано, що квартира не є предметом спору, як неправдиво зазначає позивач у заяві про забезпечення позову. Заборона на вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації безпідставно обмежує право власника на розпорядження своїм майном.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Броварськогоміськрайонного суду Київської області від 09.12.2021та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Позивач - ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити без змін ухвалу суду.

Відповідач - АТ "Альфа-банк", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника АТ "Альфа-Банк".

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним, з наступних підстав.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Водночас, заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9263/17.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач - ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом фінансового характеру, а саме про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 152 944,00 грн за додатковою угодою №2 до Договору про надання консультаційно-представницьких послуг від 05.08.2016 та про стягнення з АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 460 630,00 грн на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 50% безпідставно отриманих від ОСОБА_1 коштів на сплату кредитного договору, який рішенням суду визнано припиненим.

Отже, предметом спору, щодо відповідача ОСОБА_1 є стягнення грошових коштів в сумі 152 944,00 грн.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що у зв`язку з не вжиттям заходів забезпечення позову існує реальна загроза, що спірне нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , може бути відчужене на користь третіх осіб.

З прохальної частини заяви вбачається, що позов позивач просив забезпечити шляхом накладення заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №285122930 від 17 листопада 2021 року, вищевказана квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 97).

Разом з тим, вищевказана квартира не є предметом спору, як помилково вказує позивач у заяві про забезпечення позову, посилаючись на те, що у разі задоволення позову спірна квартира може бути відчужена ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів щодо відсутності у ОСОБА_1 грошових коштів, за рахунок яких може бути виконано рішення суду у разі його задоволення.

Більше того, пред`явлений розмір вимог до ОСОБА_1 становить 155 944,00 грн, тоді як за доводами апеляційної скарги, згідно загальновідомої інформації з мережі Інтернет, ринкова вартість трикімнатної квартири у м. Бровари Київської області з такою ж квадратурою, як квартира АДРЕСА_1 , є значно вищою. Зокрема, вартість квартири становить від 1 500 000,00 до 1 900 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із позовними вимогами.

Однак, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, неповно з'ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2022 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець