печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Д. Л.,

представника відповідача Олійника А. Д.,

представника відповідача Орленка А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури.

Позовна заява мотивована тим, що 13.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2021 у межах кримінального провадження №0001254 був проведений обшук в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність адвокат ОСОБА_1, із порушенням процесуального порядку обшуку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2021.

Позивачка була змушена оскаржувати бездіяльність органу досудового розслідування до суду і лише після цього їй було повернуто вилучене майно під час проведеного з порушенням КПК України обшуку.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд стягнути на її користь 50 000,00 грн у відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

09.02.2022 від Офісу Генерального прокурора, надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вказано про те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 (об`єднане з кримінальним провадженням №0001254 від 08.07.2020) за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, органом досудового розслідування 13.05.2021 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг», в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які частково не входять до переліку щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Зокрема, в органу досудового розслідування не було даних що в зазначеному приміщенні свою професійну діяльність здійснюють адвокати, зокрема ОСОБА_1 , адже пояснювальних написів, табличок які б вказували на те, що у приміщенні кабінету № НОМЕР_2 свою професійну діяльність здійснює адвокат ОСОБА_1. не було.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва було накладено арешт на вилучені під час обшуку речі і документи та ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2021 скасовано в частині накладення арешту на майно, яке належить АБ «Грішина та партнери», з огляду на те, що під час обшуку , в ході якого було вилучено документи АБ «Грішина та партнери», органом досудового розслідування не було дотримано вимог ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатську діяльність», яка передбачає обов`язкову присутність представника ради адвокатів регіону під час проведення обшуку у приміщенні де адвокат здійснює свою адвокатську діяльність.

В той же час, для відшкодування шкоди, позивачка повинна довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, що на думку Офісу Генерального прокурора позивачкою не зроблено, а тому у задоволенні вимог відповідач просить суд відмовити повністю.

09.02.2022 від Державного бюро розслідувань надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що з вимогами які стосується ДБР не погоджуються повністю, заперечують проти наведених позивачкою обставин, та зазначають наступне.

Достовірних відомостей які б вказували на те, що за зазначеною адресою свою професійну діяльність у формі АБ «Грішина та партнери» здійснює адвокат ОСОБА_1. встановлено не було. ДБР зазначає, що в протоколі обшуку адвокат ОСОБА_1., як учасник обшуку, не вказала на будь-які порушення її прав, як адвоката. Також, відповідно до відомостей ЄРАУ адресою робочого місця адвоката ОСОБА_1 дійсно вказано адресу: АДРЕСА_1 , проте, ідентифікувати цю адресу, як адресу місцезнаходження АБ «Грішина та партнери», та як наслідок визначити робочим місцем адвоката, не виявилось можливим.

Відповідач вважає, що позивачка не надала доказів спричинення їй моральної шкоди внаслідок ймовірних протиправних дій щодо неї, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням її права та наслідками, які спричинило ці порушення, тому у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити в повному обсязі.

14.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив Державного бюро розслідувань та відзив Державної казначейської служби України, в якому вказано, що орган досудового розслідування в порушення вимог ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» провів обшук в приміщенні за місцем здійснення адвокатом ОСОБА_1. адвокатської діяльності, не повідомивши про це завчасно Раду адвокатів м. Києва.

Крім того, позивачка зазначає, що інформація про її робоче місце, як адвоката, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. При проведенні 13.05.2021 обшуку за її робочим місцем адвоката, службовими особами органу слідства під час проведення досудового розслідування, процесуальне керівництво в межах якого здійснювала прокуратура, був порушений порядок проведення обшуку, передбачений статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якого забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності, були вилучені документи, які містять адвокатську таємницю, стосовно яких органом прокуратури було безпідставно подано до суду клопотання про накладення арешту замість повернення зазначених документів адвокату, чим були порушені права та гарантії адвокатської діяльності, передбачені ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та п. 7 ч. 1 ст. 480 КПК України.

14.02.2022 від Державної казначейської служби України відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вказано про те, що Державна казначейська служба України не є головним розпорядником бюджетних коштів та не може надати будь-яких фактичних даних щодо предмету спору. При цьому, відповідальності за дії інших органів та органів місцевого самоврядування казначейство не несе. Також зазначила, що обґрунтування розміру моральної шкоди позивачем не наведено. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

В судове засідання 08.06.2022 позивачка не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача - Офісу Генерального прокурора Орленко А. О., проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

У судовому засіданні представник відповідача - Державного бюро розслідувань Олійник А. Д., проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

У судове засідання не з`явився представник відповідача - Державної казначейської служби України, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву подав до суду 14.02.2022.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність з 27.01.2005 на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності, виданого Київською міською КДКА № 2119, рішення № 16-3-14.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001254, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 364 КК України.

13.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Спаська, 31-Б, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг», у ході якого було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку, наведеного вище, які, на думку сторони обвинувачення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

14.05.2021 вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001254.

18.06.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт, у рамках кримінального провадження №0001254, на майно та речі, вилучені 13.05.2021 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг».

Натомість, ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2021 ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2021, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора Чернова В.В. та накладено арешт на речі та документи, вилучені 13.05.2021 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг» скасовано в частині накладення арешту на майно, яке належить АБ «Грішина та партнери». Рішенням Київського апеляційного суду встановлено, органом що досудового розслідування не було дотримано норми законодавства під час проведення обшуку у адвоката.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Частинами 6-7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно з положеннями статей 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (стаття 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду).

Статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено гарантії адвокатської діяльності. Зокрема, частиною другою цієї статті передбачено особливості проведення окремих слідчих дій та заходів забезпечення кримінального провадження стосовно адвоката. У разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті.

Під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.

З метою забезпечення дотримання вимог цього Закону щодо адвокатської таємниці під час проведення зазначених процесуальних дій представнику ради адвокатів регіону надається право ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення процесуальних дій, що зазначаються у протоколі.

Неявка представника ради адвокатів регіону за умови завчасного повідомлення ради адвокатів регіону не перешкоджає проведенню відповідної процесуальної дії.

Адресою робочого місця адвоката є місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності або адреса фактичного місця здійснення адвокатської діяльності, якщо вона є відмінною від місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності. У разі наявності декількох адрес робочих місць адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України вноситься лише одна адреса робочого місця адвоката (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Порядком ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженим рішенням Ради адвокатів України № 26 від 17.12.2012 регулюється питання про переміщення (трансфер), зміни місця своєї діяльності, зміни адреси робочого місця адвоката (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3.3 Порядку адресою робочого місця адвоката є місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності або адреса фактичного місця здійснення адвокатської діяльності, якщо вона є відмінною від місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності, згідно заяви адвоката. У разі наявності декількох адрес робочих місць адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України за заявою адвоката вноситься лише одна адреса робочого місця.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч. 5,7 ст. 82 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що при проведенні обшуку на її робочому місці адвоката службовими особами органу слідства під час проведення досудового розслідування, процесуальне керівництво в межах якого здійснювала прокуратура, був порушений порядок проведення обшуку, передбачений статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За таких обставин, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі Київського апеляційного суду від 23.11.2021 (справа № 757/25735/21-к), та зважаючи на те, що нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де було проведено обшук та вилучення майна, є робочим місцем адвоката ОСОБА_1., суд приходить висновку про порушення прав та гарантій адвокатської діяльності позивача при проведенні обшуку у нежитлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та наявність підстав для відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої органом досудового розслідування, є обґрунтованими.

Питання порушення права на повагу до житла, гарантованого п. 1 статті 8 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), шляхом здійснення обшуку офісу та житлових приміщень адвоката і вилучення документів вирішено в рішеннях Європейського суду з прав людини, у тому числі у рішеннях «Німітц проти Німеччини», «Головань проти України».

Так, у рішенні «Німітц проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що професійна діяльність адвоката дуже тісно пов`язана з приватним життям у розумінні статті 8 Конвенції. У пункті 37 вказаного рішення Європейський суд з прав людини встановив, що при здійсненні обшуку офісу адвоката відбулося посягання на професійну таємницю у тій мірі, що не співвідноситься з обставинами; в зв`язку з чим суд наголосив, що посягання на професійну таємницю адвоката може мати негативні наслідки при здійсненні правосуддя і тим самим порушувати права, гарантовані статтею 6 Конвенції. Також Європейський суд з прав людини зазначив, що супутній розголос факту проведення обшуку адвокатського офісу може негативно вплинути на професійну репутацію в очах як клієнтів адвоката, так і суспільства в цілому. Тому обшук приміщення адвоката в даному випадку становить порушення статті 8 Конвенції.

У пунктах 62, 63 рішення «Головань проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що гарантії, такі як присутність та дійова участь незалежного спостерігача, завжди повинні бути доступними під час обшуку офісу адвоката для забезпечення того, щоб матеріал, який захищається адвокатською таємницею, не було вилучено. При цьому такий спостерігач повинен мати обов`язкову юридичну кваліфікацію, щоб фактично брати участь у процесі. Крім того він також повинен бути зв`язаний адвокатською таємницею, щоб гарантувати захист конфіденційного матеріалу та прав третіх осіб. Спостерігач повинен бути наділений необхідними повноваженнями, щоб бути спроможним запобігти під час аналізу процесу будь-якому можливому втручанню в адвокатську таємницю.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що проведення обшуку в житлі будь-якої особи перебуває повністю під контролем держави. При цьому, суд керується принципами розумності та справедливості, враховує тривалість, характер, глибину та обсяг страждань позивача, характер немайнових втрат, можливість відновлення попереднього стану.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Судом враховується той факт, що позивачці внаслідок порушення права на недоторканість житла було завдано моральні збитки крім того, позивачка була вимушена витрачати свій час і додаткові зусилля на оскарження дій органу досудового розслідування до суду і лише після цього позивачці було повернуто вилучене майно під час проведеного обшуку з порушенням КПК України.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Таким чином, враховуючи характер правопорушення, пов`язаного з порушенням адвокатської діяльності, глибину страждань позивачки, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що розмір грошової суми, яка підлягає стягненню на користь позивачки має бути 5 000,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 263- 265 ЦПК України,

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 5 000, 00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів зі спеціального рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. Г. Головко