Справа № 548/108/22
Провадження № 2/548/267/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2022 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельні частки (паї) сіножаті в порядку спадкування за законом та за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що вона ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_3 та онукою по лінії батька ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_1 , копією свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 , копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець ОСОБА_4 помер в селі Вербине Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його спадкове майно: земельну ділянку площею 2,4128 га ( рілля ), кадастровий номер: :00:007:0010, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 155322, а також земельну частку (пай) розміром 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті ), що розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649687.

27.01.2022 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з повідомлення відділу №2 управління у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.12.2021 року № 506/40-21 слідує, що дійсно ОСОБА_4 проведено заміну Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649687 ( рілля та сіножаті ) загальною площею 2,98 га для сільськогосподарського використання на Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 155322 площею 2, 41 га ( рілля) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: :00:007:0010 на території Вишняківської сільської ради, окремо на сіножаті документація не виготовлялася, кадастровий номер не присвоєно; по колишньому КСП « Ленінський шлях» на території бувшої Вишняківської сільської ради вартість земельної частки ( паю) сіножатей ( 0,27 га умовних кадастрових гектарів), згідно схеми організації території земельних часток 9 паїв) в межах розпайованих земель КСП станом на 01.01.2021 року з урахуванням коефіцієнту індексації 4, 7964, становить 1117,56 грн.

З повідомлення державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори від 14.12.2021 року за № 1607/02-14 слідує, що у даній держнотконторі 25.04.2013 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, як спадкоємиці за законом за правом представлення ( ст.1266 ЦК України), батько якої, син спадкодавця ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до майна свого рідного діда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заяви ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу № 153/2013 до майна ОСОБА_4 , дата смерті- ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє місце проживання та реєстрації якого було: с.Вербино Хорольського району Полтавської області. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у даній спадковій справі немає.

ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після ОСОБА_4 та набула право на спадкування усього майна, що входить до складу його спадщини.

У зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме земельної ділянки, площею 0,27 га, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області) позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 в нотаріальному порядку, тому їй роз`яснено необхідність звернутись до суду з відповідним позовом для визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26 жовтня 2015 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Решта С.М., зареєстрованого в реєстрі за №2137, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його онука: ОСОБА_1 , батько якої, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 2,4128 га, кадастровий номер: :00:007:0010, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №155322, виданого Хорольською районною державною адміністрацією, Хорольським районним відділом земельних ресурсів 10 січня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16.

Таким чином, не успадкованою залишилась земельна частка (пай) розміром 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті), що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649687.

ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкодавець ОСОБА_5 померла в місті Хорол Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_5 .

Згідно заповіту, посвідченого 16 січня 2007 року секретарем Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області Савчук С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 9, ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося,і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 відкрилась спадщина на її спадкове майно: земельну ділянку площею 2,4128 га ( рілля ), кадастровий номер: :00:007:0009, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 155321, а також земельна частка (пай) розміром 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті ), що розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649686.

Згідно з повідомлення відділу №2 управління у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.12.2021 року № 506/40-21 слідує, що дійсно ОСОБА_5 проведено заміну Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649686 ( рілля та сіножаті ) загальною площею 2,98 га для сільськогосподарського використання на Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 155321 площею 2, 41 га ( рілля) для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: :00:007:0009 на території Вишняківської сільської ради, окремо на сіножаті документація не виготовлялася, кадастровий номер не присвоєно; по колишньому КСП « Ленінський шлях» на території бувшої Вишняківської сільської ради вартість земельної частки ( паю) сіножатей ( 0,27 га умовних кадастрових гектарів), згідно схеми організації території земельних часток 9 паїв) в межах розпайованих земель КСП станом на 01.01.2021 року з урахуванням коефіцієнту індексації 4, 7964, становить 1117,56 грн.

З повідомлення приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Берези Д.В. від 05.01.2022 року за № 2/02-14 слідує, що 27 липня 2018 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №47/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 . Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у даній спадковій справі немає. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме земельної частки (паю) площею 0,27 в умовних кадастрових гектарах(сіножаті), яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області) позивач не має можливості оформити право власності на нього та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку, тому їй роз`яснено необхідність звернутись до суду з відповідним позовом для визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 03 вересня 2018 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1468, на підставі заповіту, посвідченого Савчук С.С., секретарем Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області 16 січня 2007 року за реєстром №9 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , є її онука: ОСОБА_1 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 2,4128 га ( рілля), кадастровий номер: :00:007:0009, що розташована на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №155321, виданого Хорольським районним відділом земельних ресурсів 24.03. 2006 року на підставі Розпорядження голови Хорольської райдержадміністрації від 10.10.2004 року №353, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 39.

Таким чином, не успадкованою залишилась земельна частка (пай) площею 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті ), що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649686.

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Відповідно до ст. ст. 1265,1268 ЦК України позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка прийняла його спадщину, тому має право на його спадкове майно.

Згідно ст.ст. 1235, 1268 ЦК України позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , яка прийняла її спадщину, тому має право на її спадкове майно.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином, під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , адреса проживання : АДРЕСА_1 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (адреса знаходження: вул. 1 Травня,4 м. Хорол Лубенського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 22528612) про визнання права на земельні частки (паї) сіножаті в порядку спадкування за законом та за заповітом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті), що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649687.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , в порядку спадкування за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) розміром 0,27 в умовних кадастрових гектарах ( сіножаті), що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 649686.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2022 року.

Суддя : О.В. Коновод