Постанова

Іменем України

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 130/3000/20

провадження № 61-1166св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Чаленко Надії Василівни, як представника ОСОБА_3 , на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в складі колегії суддів Шемети Т. М., Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

ВСТАНОВИВ :

Історія справи

Короткий зміст обставин справи

У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначали, що позивачі та відповідач є рідними сестрами, їх батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1966 року. Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі № 130/2319/17-ц встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок) та земельна ділянка площею 3,8121 га, що розташована на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району (далі - земельна ділянка).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частку в праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку. Проте, ОСОБА_3 14 березня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку, а 16 травня 2016 року на житловий будинок, в тому числі і на належну матері Ѕ частку в праві спільної сумісної власності.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі № 130/2319/17-ц позов ОСОБА_5 (матері сторін) задоволено частково; визнано недійсними в Ѕ частині вказані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку і житловий будинок, скасовано записи про право власності ОСОБА_3 від 14 березня 2016 року, 16 травня 2016 року на земельну ділянку та житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері шляхом подання до нотаріальної контори відповідних заяв, проте їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Враховуючи наведене, позивачі просять визнати за ними право власності на ј частину за кожною на житловий будинок АДРЕСА_1 та по ј частки земельної ділянки площею 3,8121 га цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0078, що розташована на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2021року в задоволенні позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7000 грн судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлені позивачами вимоги про визнання права власності на спадкове майно є передчасними, оскільки позивачі не звернули до виконання постанову Верховного Суду від 08 червня 2020 року в справі № 130/2319/17.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, з урахуванням додаткової постанови Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено; рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено:

визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; на 1/4 частку земельної ділянки площею 3,8121 га цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0078, що розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, Браїлівська селищна рада;

визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; на 1/4 частку земельної ділянки площею 3,8121 га цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0078, що розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, Браїлівська селищна рада;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15 602,01 грн судових витрат;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 102,01 грн судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що мати позивачів ОСОБА_5 за життя не оформила своє право на Ѕ частку в спільному сумісному майні подружжя. Відсутність правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_5 стала підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому апеляційний суд вважав наявними підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно після смерті матері по ј частині за кожною.

Аргументи учасників справи

У січні 2022 року ОСОБА_3 через свого представника адвоката Чаленко Н. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника ОСОБА_6 - адвоката Чаленко Н. В., яка не була повідомлена про розгляд справи належним чином. Зазначає, що ОСОБА_3 перебуває за межами України та уповноважила адвоката Чаленко Н. В. представляти її інтереси в судах усіх інстанцій, проте апеляційний суд в порушення норм процесуального права не повідомив адвоката Чаленко Н. В. про розгляд апеляційної скарги позивачів в суді апеляційної інстанції.

У травні 2022 року представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 09 лютого 2022 року вказано, зокрема, що підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Позиція Верховного Суду

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Чаленко Н. В. указує на неналежне повідомлення про розгляд справи судом апеляційної інстанції, що позбавило відповідача та її представника права на належний судовий захист та надання пояснень щодо фактичних обставин справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша статті 128 ЦПК України)

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до апеляційного розгляду на 23 грудня 2021 року в приміщенні Вінницького апеляційного суду;

07 грудня 2020 року на адресу ОСОБА_3 направлено повістку про виклик в судове засідання на 23 грудня 2021 року;

згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_6 отримала повістку 10 грудня 2021 року, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні (а. с. 220);

матеріали справи не містять належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_3 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції за межами України.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 23 грудня 2021 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за її відсутності та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин аргументи касаційної скарги про неналежне повідомлення представника відповідача є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження. На інші обставини, як на підстави для скасування постанови апеляційного суду представник відповідача не посилалася.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу адвоката Чаленко Надії Василівни, як представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук