У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2022 р. Справа № 596/446/22

Провадження № 2/596/247/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі

судового засідання Рудніцькій О.П.

за участю: представника позивача адвоката Покотило Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр», в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича про визнання майнових прав (права оренди) на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр», в особі ліквідатора арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. та просить визнати за ним майнові права (право оренди) на наступні земельні ділянки:

- за кадастровим номером :01:001:0676 площею 1.0675 га, розташована за адресою: Гермаківська сільська рада, Борщівський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 06.07.2015 року на підставі договору оренди від 04.06.2015 року, строк оренди - 7 років;

- за кадастровим номером :01:001:0088 площею 0.8129 га, розташована за адресою: с. Голіграли, Винятинська сільська рада Заліщицький район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 29.10.2013 року на підставі договору оренди від 01.11.2012 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0614 площею 3.5479 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 12.04.2014 року на підставі договору оренди від 10.10.2013 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0552 площею 3.3001 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 12.04.2014 року на підставі договору оренди від 10.10.2013 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0764 площею 4.9109 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 22.03.2014 року на підставі договору оренди від 10.10.2013 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0286 площею 2.9823 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рала, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 19.06.2012 року на підставі договору оренди від 01.11.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0338 площею 3.0134 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 27.06.2019 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0336 площею 2.8363 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 01.11.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0337 площею 2.9711 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 01.11.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0222 площею 6.165 га, розташована за адресою: Малолунька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 01.08.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0198 площею 3.2677 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 12.04.2014 року на підставі договору оренди від 26.06.2019 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0170 площею 3.7326 га, розташована за адресою: Малолунька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 01.12.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0171 площею 3.713 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 11.09.2018 року на підставі договору оренди від 01.12.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0616 площею 3.4782 га, розташована за адресою: Малолуцька сільська рада, Гусятинський район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 05.04.2014 року на підставі договору оренди від 01.08.2013 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0781 площею 0.635 га, розташована за адресою: Новосілківська сільська рада, Заліщицький район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 12.05.2015 року на підставі договору оренди від 01.11.2011 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0046 площею 0.82 га, розташована за адресою: с. Голігради, Винятинська сільська рада, Заліщицький район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 18.08.2014 року на підставі договору оренди від 01.11.2012 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0064 площею 1.9159 га, розташована за адресою: с. Голігради, Винятинська сільська рада, Заліщицький район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 18.08.2014 року на підставі договору оренди від 01.11.2012 року, строк оренди - 10 років;

- за кадастровим номером :01:001:0066 площею 1.4409 га, розташована за адресою: с. Голігради, Винятинська сільська рада, Заліщицький район, Тернопільська область, право оренди на яку зареєстровано 03.06.2015 року на підставі договору оренди від 01.11.2012 року, строк оренди - 10 років,

припинивши майнові права (право оренди) товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» на ці земельні ділянки.

Ухвалою судді Гусятинсського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року, прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Від арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича 07.06.2022 року надійшло до суду клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області, в провадженні якого перебуває справа №921/184/16-г/10 про банкрутство ТОВ «Мрія Центр».

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні з приводу задоволення клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області поклався на розсуд суду.

Арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання. Про причини своєї неявки не повідомив.

Представник ТОВ «Мрія Центр» - адвокат Розанова О.З. в підготовче судове засідання не з`явилася, проте, 21.06.2022 року подала до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання у її відсутності. Клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області просила задовольнити.

Вислухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що постановою Господарського суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року у справі №921/184/16-г/10 товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 149 від 18.02.2013 року.

На теперішній час справа про банкрутство ТОВ «Мрія Центр» перебуває у провадженні Господарського суду Тернопільської області.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Згідно п. 8 ч. 1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог. Такий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17 (провадження № 14-178цс19); від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 (провадження № 14-171цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/718/18 (провадження № 14-126цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17 (провадження № 14-129цс19); від 03.07.2019 у справі № 289/2204/17 (провадження № 14- 246цс19).

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги щодо майна боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Таким чином, розгляд усіх спорів, які визначені ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах такої справи.

Зазначену вище правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Аналіз статті 7 КУзПБ дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і з публічних правовідносин, у яких стороною є боржник.

До критеріїв визначення чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якій є боржник, можна віднести такі умови: вирішення спору стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно із ч. 1,5 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.

Право користування (оренда, емфітевзис) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земeльнoї ділянки, крім випадків, визначених законом. Відчуження, застава права користування земельною ділянкою здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюються відчуження або на користь якої передається у заставу право користування.

Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права користування у порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», передбачає, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право оренди (суборенди) земельної ділянки відноситься до речових прав на нерухоме майно, похідних від права власності.

У відповідності до пп. 14.1.1-2 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, актив з права користування - визнаний орендарем згідно з вимогами міжнародних стандартів фінансової звітності актив, який представляє право орендаря використовувати базовий актив протягом строку оренди. Право оренди відноситься до активу та відображається на позабалансовому рахунку в активах за первинною та залишковою вартістю об`єкту оренди також і у відповідності до Міжнародного стандарту фінансової звітності 16 «Оренда».

Такими чином, суд дійшов висновку, що право оренди земельних ділянок є речовим правом та активом ТОВ «Мрія Центр».

Суд зазначає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент звернення позивача до суду, розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Саме господарський суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого ОСОБА_1 .

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 02 жовтня 2019 у справі № 910/9535/18, від 21 листопада 2019 року у справі № 925/1205/15, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17, від 24 лютого 2021 року у справі № 712/701/19, від 28 квітня 2021 року № 428/2376/20.

З урахуванням викладеного, вищевказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство ТОВ «Мрія Центр».

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі. Оскільки, позов повинен подаватися і розглядатися на підставі ГПК України до господарського суду.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду Тернопільської області, оскільки законодавчо не передбачено передача справи за підсудністю, яка розглядається за правилами різного судочинства та вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З наведеного вище вбачається, що законом передбачено повернення суми сплаченого судового збору у разі закриття провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 31, п.1 ч.1 ст. 255, 258-261, 263, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Провадження в цивільній справі №596/446/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр», в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича про визнання майнових прав (права оренди) на земельні ділянки - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції господарського суду Тернопільської області.

Повернути позивачу ОСОБА_1 (жителю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 10 коп., сплачений згідно квитанції №13 від 12 травня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 27 червня 2022 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна