Дата документу 28.06.2022 Справа № 336/5320/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1419/22 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Є.У.№ 336/5320/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коцинячна М.О. про виділення частки майна боржника,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Плецької Юлії Вікторівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернувся до суду з поданням про виділення частки майна боржника.

В поданні зазначав, що на примусовому виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 59826472 з примусового виконання виконавчих документів:

*виконавчого листа № 336/447/19 від 17.07.2019, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь AT КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 у сумі 111 213,52 грн.;

*виконавчого листа № 336/5320/18 від 24.04.2019, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про споживчий кредит № 121-0187 від 22.01.2018 у сумі 13 993,64 грн.;

*виконавчого листа № 336/5320/18 від 24.04.2019, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору в сумі 1 762 грн.

15.05.2019 та 25.03.2020 за вказаними виконавчими документами державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких були надіслані сторонам виконавчого провадження у відповідності до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

У ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження встановлено, що боржник на податковому обліку та у трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, рахунків за боржником не зареєстровано, автотранспортні засоби за боржником не обліковуються, нерухоме майно не значиться.

З 17.10.2009 ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з громадянином Республіки Ірак Абуд Хайдер 3. Заочним рішенням Шевченківського районного суду Запоріжжя від 06.01.2015 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розірвано.

В ході виконання виконавчого провадження також, встановлено, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 3. 11.12.2012 купили квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,23 кв.м., житловою площею 28,30 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_3 .

Станом на 10.04.2020 р. загальний розмір заборгованості за зведеним виконавчим провадженням складає 140 153,24 грн., що перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Посилаючись на ст.ст. 68-70 СК України, державний виконавець просив виділити частку боржника ОСОБА_2 у спільному нерухомому майні, яке було набуте подружжям за час шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2020 року задоволено заяву.

Виділено частку боржника ОСОБА_2 у майні, набутому подружжям за час шлюбу з громадянином Республіки Ірак, ОСОБА_3 , а саме: Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,23 кв.м, житловою площею 28,30 кв.м.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Плецької Ю.В. подав апеляційну, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені подання державного виконавця. Зазначає, що справу розглянуто при неповному з`ясуванні фактичних обставин. Квартира була придбана за його особисті кошти і є його особистою власністю, про що зазначено як у договорі купівлі-продажу квартири, так і у нотаріально посвідченому шлюбному контракті, яким визначено режим майна, що буде набуватися подружжям в період шлюбу. На підтвердження своїх доводів апелянт додав до апеляційної скарги відповідні письмові докази фотокопії нотаріально посвідчених договорів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «Приватбанк» вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувана ухвала відповідає нормам діючого законодавства, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

Інші учасники своїм правом на надання відзиву не скористались, проте це не заважає її розгляду.

В засідання апеляційного суду представники виконавчої служби і АТ «Державний ощадний банк України» не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Суд визнав за можливе розглядати справи за їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи адвоката Плецької Ю.В., яка підтримала апеляційну скаргу і просила про її задоволення, заперечення представника АТ КБ «Приватбанк» адвоката Мельникової Я.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 376 п.1) ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що спірна квартира була придбана подружжям в період шлюбу, а тому боржниці ОСОБА_2 належить її Ѕ частка.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи, з порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до статті 443 ЦПК України питання про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться зведене виконавче провадження АСВП № 59826472 з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 111 213,52 грн., на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 13 993,64 грн. та судового збору у сумі 1 762 грн.

В добровільному порядку ОСОБА_2 рішення суду не виконує.

У ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 на податковому обліку та у трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, рахунків за нею не зареєстровано, автотранспортні засоби за не обліковуються, нерухоме майно не значиться.

Державним виконавцем також було з`ясовано, що з 17.10.2009 по 06.01.2015 ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з громадянином Республіки Ірак Абуд Хайдер 3.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,23 кв.м., житловою площею 28,30 кв.м.

Ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності Ѕ частку вказаної квартири, суд першої інстанції не пересвідчився, що нерухоме майно придбано за спільні кошти подружжя, не вжив заходів про витребування копії договору купівлі-продажу квартири та не дослідив його змісту.

Проте дослідження змісту договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2012 має суттєве значення для правильного вирішення подання, оскільки у п. 1.7 договору зазначено, що квартира є особистою власністю покупця, що підтверджується шлюбним договором, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. 11.12.2012 за р.№2677.

Аналогічні положення щодо правового режиму квартири містяться і в нотаріально посвідченому шлюбному договорі, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.12.2012 (а.с.95).

За положенням ст.57 ч.1 п.3 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Зважаючи на те, що нерухоме майно, яке було предметом подання державного виконавця, було придбано за особисті кошти подружжя боржника, висновки суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_2 має право на його Ѕ частку є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні подання.

Понесені апелянтом витрати зі сплати судового збору при поданні апеляційної скарги підлягають компенсації за рахунок виконавчої служби.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Плецької Юлії Вікторівни задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2020 року по цій справі скасувати.

Відмовити у задоволені подання заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коцинячна М.О. про виділення частки майна боржника.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень ( чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 29 червня 2022 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська