Провадження № 22-ц/810/772/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.,

суддів: Кострицького В. В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря

судового засідання: Кузьменко А. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Просіної Я. В. в приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013,

встановив:

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року.

Позовна заява мотивована тим, що 24.12.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, Банк) та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 1016, відповідно до п. п. 2.1 - 2.3 якого Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит був наданий в розмірі 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч грн. 00 коп.) гривень на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22.12.2023 р. для придбання об`єкта нерухомості.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором № 1016, 24.12.2013 між Банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 1, за умовами якого (п. 2.1) поручитель зобов`язався перед кредитором безумовно, безвідклично та безоплатно відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі за зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього;

24.12.2013 між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 2, відповідно до п. 2.1 якого поручитель зобов`язався перед кредитором безумовно, безвідклично та безоплатно відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі за зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу суму кредиту, проте позичальник порушив умови договору щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач, після збільшення позовних вимог, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 станом на 07.11.2019 у сумі 416 288, 92 грн, яка складається з :

183476,49 грн борг за кредитом;

141314,98 грн проценти за користування кредитом за період з 09.01.2015 по 17.04.2019;

17726,48 грн - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 07.11.2019;

73770,97 грн інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 року по жовтень 2019 року в розмірі 73770,97 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 станом на 07.11.2019 у сумі 416 288, 92 грн, яка складається з :

183476,49 грн борг за кредитом;

141314,98 грн проценти за користування кредитом за період з 09.01.2015 по 17.04.2019;

17726,48 грн - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 07.11.2019;

73770,97 грн інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 року по жовтень 2019 року в розмірі 73770,97 грн.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року, яка складає 383 239, 12 грн, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 183476,49 грн; проценти за користування кредитом за період з 09.01.2015 по 30.11.2018 в розмірі 128 721, 25 грн; інфляційні втрати Банку з вересня 2014 року по листопад 2018 року за прострочення сплати Кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 59 088, 01 грн; три проценти річних за прострочення сплати боргу та процентів за користування Кредитом за період з 01.09.2014 по 06.12.2018 в розмірі 11953, 37 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року, яка складає 383 239, 12 грн, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 183476,49 грн; проценти за користування кредитом за період з 09.01.2015 по 30.11.2018 в розмірі 128 721, 25 грн; інфляційні втрати Банку з вересня 2014 року по листопад 2018 року за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 59 088, 01 грн; три проценти річних за прострочення сплати боргу та процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 06.12.2018 в розмірі 11953, 37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 5744, 78 грн в рівних частках з кожного, а саме по 1436, 19 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати частково рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за простроченими процентами по кредиту за період з 01.12.2018 по 17.04.2019 в сумі 12593,73 грн, трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 07.11.2019 в розмірі 5773,11 грн, інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 по жовтень 2019 в розмірі 14682,96 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити; скасувати частково рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29.07.2021 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованості за простроченими процентами по кредиту за період з 01.12.2018по 17.04.2019 в сумі 12 593,73 грн, трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 07.11.2019 в розмірі 5 773,11 грн, інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 по жовтень 2019 в розмірі 14 682,96 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сам факт закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Оскільки між сторонами існують договірні відносини, позичальнику щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом. Судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у стягненні 3% річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 по 07.11.2019 в розмірі 5773,11 грн та інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 року по жовтень 2019 року в розмірі 14682,96 грн, оскільки в проміжок часу між ухваленням заочного рішення від 19.03.2019 та його скасуванням пройшов тривалий час, сума кредиту не була сплачена, тому станом на 07.11.2019 збільшився розмір нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом. Скаржник вважає, що судом першої інстанції не досліджено докази по справі та не враховано всі обставини справи.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів до Луганського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлені відповідно до ч.2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі Кодекс № 2597-VIII).

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга зазначеної статті).

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина 3 статті 7).

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовними вимогами, збільшивши які, просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року в сумі 416 288, 92 грн.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва відкрито провадження у справі № 910/12191/21 про неплатоспроможність боржника- фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів (Т.3, а.с.152-153).

Отже спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції, оскільки позивачем заявлено вимоги майнового характеру до відповідача ОСОБА_1 , який є боржником у справі про неплатоспроможність.

Таким чином, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року підлягає скасуванню, а справу необхідно передати до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про неплатоспроможність відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Отже, спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

За встановлених обставин справу необхідно передати до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/12191/21 про неплатоспроможність боржника.

Керуючись ст. 367, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року скасувати.

Матеріали справи № 426/24430/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 1016 від 24.12.2013 передати до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/12191/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 11 лютого 2022 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді В.В. Кострицький

Ю. П. Лозко