КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Верланов С.М.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві питання зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_4 , згідно з яким просила:

- визнати незаконним та скасувати Наказ Національного медичного університету імені О.О. Богомольця № 3-з "Про призначення виконуючого обов'язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця" від 05.09.2018 року;

- визнати незаконним та скасувати Наказ Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 04.10.2018 року за № 28-з "Про звільнення";

- поновити на роботі на посаді головного бухгалтера Національного медичного університету імені О.О. Богомольця;

- стягнути з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2018 року по день ухвалення рішення;

- стягнути солідарно з Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я та ОСОБА_4 на її користь 10 000,00 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами порушені її трудові права, оскільки звільнення із займаної посади відбулось за відсутності законних на те підстав та з порушенням трудового законодавства України.

Так, зокрема, вказує, що наказ № З-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця» від 05.09.2018 року, відповідно до якого за підписом Кучина Ю Л призначено виконувачем обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_4 , є незаконним, оскільки згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2018 року у справі № 826/14303/18, дію наказу МОЗ України № 42-о «Про покладення обов`язків» від 14 серпня 2018 року на ОСОБА_5 було зупинено.

При цьому, зазначає, що оскільки згідно Наказу НМУ ім. О.О. Богомольця №488 від 14.09.2018 року вона працювала за адресою: проспект Перемоги, 34, м. Київ, посилання відповідача у наказі про звільнення на акти про відсутність його за адресою адміністративної будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця (бул. Т. Шевченка 13, м. Київ) без вказівки поверху та/або кабінету є безпідставними та незаконними.

Також, вказує на відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, зокрема актів НМУ ім. О.О. Богомольця, які встановлювали б відсутність Позивача за адресою її роботи - АДРЕСА_1 , а також те, що у неї не відбирали пояснень та вручали наказ про звільнення.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року у задоволенні позову відмовлено (т. 3, а.с. 30-34).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції наступних обставин в їх сукупності:

- зі змісту наказу № 28-з та додатків до нього неможливо дійти висновку, що позивачем було здійснено прогул без поважної причини;

- наказ № 28-з підписаний не уповноваженою особою, а тому не повинен мати юридичних наслідків;

- ОСОБА_3 не було ознайомлено з Наказом № 28-з під розписку;

- відповідач у день звільнення не видав позивачеві копію наказу № 28-з про звільнення з роботи;

- позивача не було ознайомлено під розписку із записом у трудовій книжці;

- факт прогулу позивача без поважних причин не підтверджується документально;

- судом першої інстанції на підставі лише показань свідка встановлено обставини, які не відповідають дійсності;

- наказ НМУ ім. О.О. Богомольця № 3-з від 05.09.2018 року про призначення виконувачем обов'язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_4 виданий всупереч наявним судовим заборонам;

- у ОСОБА_4 відсутні законні підстави на здійснення повноважень на виконання обов'язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця (т. 3, а.с. 39-56).

У судовому засіданні судом апеляційної інстанції на обговорення учасників справи було постановлено питання про зупинення провадження у справі до перегляду судових рішень у подібних правовідносинах Верховним Судом.

Учасники справи у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді Верховного Суду перебувають цивільні справи: №757/55437/18-ц за позовом ОСОБА_6 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди; №757/55436/18-ц за позовом ОСОБА_7 до Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 02.12.2021 року у справі №757/55437/18-ц Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у даній справи.

Зі змісту указаної ухвали вбачається, що підставою касаційного оскарження судового рішення заявник (Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця) зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі №676/2489/19, від 03.02.2021 року у справі №278/1232/18, у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі №3-2801цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою від 12.01.2022 року у справі №757/55436/18-ц Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у даній справи.

Зі змісту указаної ухвали вбачається, що у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 804/2252/14, від 20.02.2018 року у справі 818/1394/17, від 20.10.2020 року у справі № 676/2489/19, від 03.02.2021 року у справі № 278/1232/18, від 21.03.2021 року у справі № 554/10804/19.

Судовими рішеннями у вказаних справах позивачів поновлено на роботі. З пояснень сторін стало відомо про звільнення за аналогічних підстав 11 осіб, справи яких про поновлення на роботі перебувають на розгляді в судах різних інстанцій, у тому числі й у Верховному Суді України.

При цьому, як у вищенаведених справах, так і у даній справі предметом спору є аналогічні правовідносини, що виникли між роботодавцем та працівником.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України та необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справ № №757/55437/18-ц та/або №757/55436/18-ц.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 252, 253, 268, 381, 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 757/55440/18-ц (апеляційне провадження № 22-ц/824/1742/2022) за позовом ОСОБА_3 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом цивільних справ №757/55437/18-ц та/або №757/55436/18-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 14 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

С.М. Верланов