Справа №: 398/1553/22
провадження №: 2/398/1289/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" червня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Демченко І.М.

за участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянув у судовому засіданні у м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання батьківства та внесення відомостей про особу батька в актовий запис про народження дитини,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Ковальової Т.Ю.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 батьком її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з внесенням відповідних змін до актового запису про народження.

Позовні вимоги мотивує тим, що з квітня 2009 року підтримувала фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зареєструвати офіційно шлюб позивач не мала можливості, так як ОСОБА_2 перебував в офіційному шлюбі з іншою жінкою. ІНФОРМАЦІЯ_3 , в них народилася дочка ОСОБА_4 . На момент народження дитини стосунки між позивачкою та відповідачем розладилися та вони припинили спільне проживання. Відповідачем до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяви про своє батьківство не подано, тому по батькові дитини записано матір`ю як ОСОБА_5 , у порядку, встановленому ст. 135 СК України. Влітку 2015 року позивач та відповідач помирилися, та почали фактично проживати як чоловік та дружина. 25 травня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Вже в офіційному шлюбі з відповідачем, ОСОБА_1 народила доньку, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . На даний час, донька, ОСОБА_3 знає, хто є її генетичним батьком, з яким вони проживають однією сім`єю, що зумовлює необхідність визнання батьківства відповідача за рішенням суду.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 провадження у справі відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 червня 2022 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Ковальова Т.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала також.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи Олександрійського відділу ДРАЦС в Олександрійському районі у судове засідання не з`явився, надавши письмову заву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не має..

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого повторно Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 23 березня 2017 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Олександрія Кіровоградської області народилася ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 22 лютого 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 146. Батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а. с. 9).

Відповідач ОСОБА_2 визнав судовому засіданні своє батьківство відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили обставини викладені в позові щодо знаходження сторін у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року та факту того, що донька ОСОБА_4 називає відповідача батьком, впевнена у його батьківстві, а він визнає її рідною донькою, піклується про неї, виховує, утримує матеріально.

Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнапються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Задовольняючи вимогу про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини суд виходив з такого:

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

В статті 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Отже, наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися.

За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували стосунки як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, починаючи з квітня 2009 року.

Від їх спільного проживання у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька якої у актовому записі про народження було зроблено за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України.

Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У п. п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують спільне проживання позивача та відповідача, ведення спільного господарства до та після народження дитини, а також докази, які свідчать, що відповідач визнає своє батьківство, займається вихованням малолітньої дитини, турбується та утримує її матеріально, бажає і у подальшому приймати участь у вихованні дитини, матеріально забезпечувати.

Визнання відповідача батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає інтересам останньої, негативних наслідків для дитини судом не встановлено.

В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5.

А згідно п.2.13.1 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Тобто, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.

У зв`язку з визнанням відповідачем батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачаються підстави зобов`язати Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 146 від 22 лютого 2011 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, змінивши по батькові ОСОБА_3 на « ОСОБА_10 », ім`я та прізвище дитини залишити без змін.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження є законними та обґрунтованими, встановлені судом обставини і надані відповідачем відомості свідчать про походження дитини ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_2 , отже, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та внесення відомостей про особу батька в актовий запис про народження дитини - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Олександрія Кіровоградської області.

Зобов`язати Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до актового запису № 146 від 22 лютого 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було зроблено Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, внести зміни у відомості про батька дитини, виключивши відомості про ОСОБА_7 , громадянина України, як батька дитини, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України.

Змінити по батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_10 », ім`я та прізвище дитини залишити без змін.

Видати нове свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Олександрія Кіровоградської області, громадянки України.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: Демченко І.М.