РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022

м. Одеса

Справа № 522/23350/21

Провадження № 2/522/385/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 . Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних та індекс інфляції у розмірі 144 607,68 грн.

22.12.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд направляв відповідачу ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, які відповідач отримала 18.02.2022, що підтверджується поштовим повідомленням.

Клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів за договором, але позичальник свої зобов`язання не виконував. Рішенням суду від 04.11.2015 вже стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість 529 929,47 грн. 23.09.2020 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором. 15.09.2021 рішення виконано. За період з 29.10.2018 по 15.09.2021 позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 3% річних 45 820,75 грн., індекс інфляції 98 786,93 грн.

Відзив на позов не надходив.

Фактичні обставини встановленні судом.

02.04.2007 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 27 000 дол. США зі сплатою 12,5% річних.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «Дельта банк» отримало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 02.04.2007.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 (справа № 522/16074/15-ц) з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 02.04.2007 у розмірі 529 929,47 грн.

23.09.2020 між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт капітал» отримало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 02.04.2007.

17.02.2021 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «Вердикт капітал» (справа № 522/16074/15-ц).

Рішення суду від 04.11.2015 виконано відповідачем 15.09.2021.

Позивач просить стягнути заборгованість за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 у розмірі 144 607,68 грн., а саме:

- 45 820,75 грн. три відсотки річних,

- 98 786,93 грн. заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Так, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних, нарахованих за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач мала грошове зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є тепер ТОВ «Вердикт капітал». З огляду на несвоєчасну виплату боргу в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення згідно з ст. 625 ЦК України.

Крім того, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 у справі №918/117/18, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц, від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02. 2019 у справі № 924/312/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц.

Отже, боржник зобов`язаний відповідати перед кредитором у межах обов`язків, визначених положеннямист.625 ЦК України, тобто сплатити позивачу встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала (несвоєчасно), вимоги ТОВ «Вердикт капітал» підлягають задоволенню, оскільки кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 заборгованості зі сплати трьох відсотків річних та індексу інфляції на загальну суму 144 607,68 грн.

Крім того, у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Одночасно з поданням позову позивач просив також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу 20 000 грн.

Стаття 133 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 статті 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Разом з позовом представник позивача подав докази, що підтверджують розмір судових витрат на правову допомогу, а саме: прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс»; договір № 05-03/2021 від 05.03.2021 про надання правової допомоги ТОВ «Вердикт капітал» Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; платіжне доручення № від 04.10.2021 про надання правової допомоги відповідно до договору № 05-03/2021 у розмірі 200 000 грн.; заявка про надання юридичної допомоги №39 від 29.09.2021 адвокатським об`єднанням щодо супроводу про стягнення ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 20 000 грн.; витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 30.09.2021 щодо надання правових послуг адвокатським об`єднанням на суму 20 000 грн.

З договору № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 слідує, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.2). Сума визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.6).

Згідно з заявкою про надання юридичної допомоги № 39 від 27.09.2021 вартість послуг адвокатського об`єднання становить:

-надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку 1 год. 1 500 грн.,

-надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку 1 год. 1 500 грн.,

-надання письмової поглибленої консультації з посиленням на нормативні акти 3 год. 9 000 грн.,

-складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів 4 год. 8 000 грн.

-Згідно з витягу з Акту наданої правничої допомоги від 30.09.2021 адвокатське об`єднання надало, а замовник отримав наступні види правової допомоги:

-надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку 1 год. 1 500 грн.,

-надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку 1 год. 1 500 грн.,

-надання письмової поглибленої консультації з посиленням на нормативні акти 3 год. 9 000 грн.,

-складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів 4 год. 8 000 грн.

Вартість правової допомоги складає 20 000 грн.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати у розмірі 20 000 грн. документально підтверджуються.

Однак у вирішенні питання про розподіл судових витрат суд повинен керуватись також загальними положеннями ЦПК України про розподіл судових витрат. Так, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, що суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Оцінюючи характер наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги відповідно до представлених документів суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, а судова практика у цій категорії спорів є усталеною та не потребує надмірних зусиль. Тобто, дана справа є типовою та незначної складності, підготовка та написання професійним/кваліфікованим адвокатом процесуальних документів - позовної заяви не потребує надмірного часу та особливих знань. Натомість складення позовної заяви у даній справі оцінено у 8 000 грн., які суд вважає є явно завищеними.

Водночас згідно з платіжним дорученням № від 04.10.2021 про надання правової допомоги відповідно до договору № 05-03/2021 клієнт сплатив за послуги 200 000 грн.

Вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом у вигляді надання надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку, надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку, надання письмової поглибленої консультації з посиленням на нормативні акти є поза межами укладеного між адвокатом та клієнтом протягом 4-х годин (12 000 грн.) за усталеної судової практики, справи незначної складності, суд вважає безумовно завищеним, як і завищеним час на написання позовної заяви та пошук і аналіз судової практики в подібних правовідносинах.

Виходячи з принципу пропорційності ціни позову, предмета спору, складності справи, суд приходить до переконання, розмір витрат на правову допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок позивача є завищеним та неспівмірним із складністю цієї справи. Також кожен є вільним у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на відповідача судові витрати повинні бути співмірними.

Підсумовуючи свої міркування, суд вважає справедливим відшкодування позивачеві судових витрат на правничу допомогу всього в розмірі 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» () заборгованість у розмірі 144 607 (сто сорок чотири тисячі шістсот сім) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» витрати на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.06.2022.

Суддя Х.С. Ярема