УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

15.06.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р., у якій просить поновити строки звернення до суду із скаргою про визнання неправомірними дій, рішень та бездіяльності приватного виконавця; визнати неправомірними постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича від 05.01.2019 про арешт майна боржника, від 08.01.2019 про опис та арешт майна боржникам та акт від 23.03.2019 про реалізацію предмета іпотеки та скасувати їх, допустивши негайне виконання судового рішення; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича усунути порушення (поновити порушене право заявника), винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, зняти арешт на кошти та нерухоме майно та вилучити записи про арешт майна.

Скарга мотивована тим, що у травні 2019 року мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася з позовом до державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я., ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсними електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, у задоволенні якого рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2020 скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову; визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам», із реалізації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 220 кв.м. за цією ж адресою, оформлені протоколом від 21.03.2019 №394056; визнано недійсним акт приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ВП №58014137 від 26.03.2019; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на ім`я ОСОБА_3 , про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,022 га за цією ж адресою, зареєстроване в реєстрі за №2151; скасовано запис №31163768 від 12.04.2019 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 постанову Житомирського апеляційного суду від 09.09.2020 скасовано, рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11.03.2020 залишено в силі. У зазначеній постанові Верховний Суд посилається на те, що приватний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Дії державного виконавця, вчинені у виконавчому провадженні, божником не оскаржувались.

Оскаржувані рішення приватного виконавця заявник вважає незаконними, вказуючи, що при їх прийнятті приватним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вказує, що рішеннями та діями приватного виконавця порушені права та інтереси її померлої матері, а також її права як спадкоємиці.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи встановлено, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що боржником у виконавчому провадженні, в межах якого приватним виконавцем винесено оскаржувані рішення, була мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. №310/02-14 від 13.05.2021, згідно даних спадкової справи №122/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцями за законом в Ѕ частці є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом слід розуміти заміну однієї зі сторін (кредитора або боржника) у зв`язку з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, який був стороною провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 383 ЦПК (в нинішній редакції ст. 447 ЦПК України), частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження (ч. 1, 2 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону в чинній редакції) право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України в чинній редакції), а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в чинній редакції) (п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6).

З викладеного вбачається, що законодавцем чітко визначено коло осіб (виключно сторони виконавчого провадження), які наділені правом звернення до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність, зокрема, приватного виконавця.

У скарзі на дії приватного виконавця заявник не вказує, та до скарги не додає доказів того, що її було залучено до виконавчого провадження, у якому приватним виконавцем прийняті оскаржувані наразі ОСОБА_1 рішення, як правонаступника боржника, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України.

Аналогічні висновки щодо відсутності у заявника як особи, яка не є учасником виконавчого провадження, права звертатися до суду зі скаргою на дії виконавця у порядку, передбаченому ст. 447 ЦПК України, викладені Верховним Судом в постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 522/15037/15-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 740/3428/17, від 05 червня 2019 року у справі № 676/5081/16-ц (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду), від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки правом на звернення до суду зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність приватного виконавця під час виконання судового рішення в порядку ст. 447 ЦПК України наділені виключно сторони виконавчого провадження, а ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження (доказів протилежного до скарги не додано), вона позбавлена права на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку зазначеної статті, а має право на оскарження рішення, дії або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, отже скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 186, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд її вимог відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Воробйова