БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/85/22
Провадження № 2/497/212/22
29.06.2022 року м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Висоцького С.О.,
секретаря судового засідання Войтової С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить постановити рішення, яким стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача до повноліття синів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 19.01.2022 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання з врахуванням відкладень призначено на 29.06.2022 року, але сторони, повідомлення яких здійснювалось судом належним чином, не з`явилися.
Позивач до суду не прибула, проте про час та місце проведення судового засідання сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався згідно вимог чинного законодавства на 17.02.2022 року (а.с.18), на 16.03.2022 року (а.с.24), на 14.04.2022 року (а.с.28), на 13.05.2022 року (а.с.31) та на 29.06.2022 року (а.с.36) за адресою місця реєстрації згідно довідки Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (а.с.16): АДРЕСА_1 .
Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки вжито всіх передбачених законодавством шляхів для забезпечення належного повідомлення Відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, відтак, відповідач по справі є повідомленим належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду надано ним не було.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двох синів - ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4-6), які перебувають на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 20.12.2021 року за №1729 (а.с.8).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ст.181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.180-184, 191 СК України.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7, 141 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України.
Положеннями ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дітей, зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, проте домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто, та вони знаходяться на повному утриманні позивача ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що батьки мають рівні права та несуть рівні обов`язки по вихованню та утриманню дітей, приймаючи рішення виключно в інтересах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992.40 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-183, 191 СК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 247 ч.2, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 284-289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30.11.1999 року Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дітей: доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двох синів - ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї другої (1/2) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і у розмірі однієї треті (1/3) частки всіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття синами ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дати звернення до суду, тобто з 11.01.2022 року.
Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30.11.1999 року Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 992.40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення має відповідати вимогам, встановленим ст. 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.О.Висоцький