КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/795/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мінаєва Дмитра Дмитровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат Мінаєв Д.Д., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Правом подачі відзиву учасники справи не скористались.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились? про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ«Укрзалізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2021р. позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Українська залізниця» № 1898/ос від 18.09.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного фахівця відділу економічної безпеки та запобігання корупції Одеського регіонального управління Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця» з 23.09.2020 р. на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного фахівця відділу економічної безпеки та запобігання корупції Одеського регіонального управління Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця» з 23.09.2020 р.

12 травня 2021р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення від 29.04.2021 р. не було надано оцінку судовим витратам на професійну правничу допомогу. Заявник вказував, що не був присутній на останньому судовому засіданні, про прийняте рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому не мав можливості надати додаткові докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу. Посилаючись на викладене, просив ухвалити додаткове рішення у справі № 757/46713/20-ц та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В матеріалах справи відсутні відомості про участь сторони позивача в останньому судовому засіданні 29.04.2021 р.

Звертаючись до суду із зазначеною заявою, позивач вказував на те, що про винесене рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, тому не мав можливості подати докази щодо витрат на правничу допомогу у встановлений законом строк. До поданої заяви надав копію акту приймання-передачі послуг від 15.04.2021 р. та копію довідки про отримання коштів адвокатом від 15.04.2021 р. Дані документи визначають перелік послуг наданих адвокатом та отримання адвокатом коштів від позивача за надані послуги.

За правилом ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

В матеріалах справи відсутні відомості про наміри подати докази щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Не було це зроблено і в усному порядку, так як ні позивач, ні його представник не були присутніми в жодному судовому засіданні у суді першої інстанції.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що позивач надав розрахунок понесених ним витрат на професійну правничу допомогу вже після прийняття рішення у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Питання щодо поновлення такого строку заявником не ставилось, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність залишення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу без розгляду у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Ухвала суду відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи відбувся у відсутність сторони позивача, про наявність оскаржуваного рішення позивач дізнався лише після оприлюднення оскаржуваного рішення 06.05.2021р., не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу з пропуском встановленого законом строку, сторона позивача не ставила питання про поновлення такого строку, що є підставою для залишення поданої заяви без розгляду у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мінаєва Дмитра Дмитровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий

Судді: