Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Штефана Дмитра Юрійовича, заінтересована особа: територіальна громада в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті і ради, про встановлення фактупроживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

Представники:

від заявника - адвокат Штефан Д.Ю. (довіреність НРО 919873 від 30 листопада 2021 року),

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Штефан Д.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою 20 грудня 2021 року, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала як спадкоємець четвертої черги в порядку спадкування за законом, частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки була зареєстрована та мешкала разом з ним однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя вони були співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому значилось зареєстрованим їх місце проживання з 22 жовтня 1976 року по день їх смерті. Окрім них більше ніхто в квартирі зареєстрованим не значився та не проживав. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 більш ніж 40 років мешкали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, власних дітей не мали. 01 березня 2016 року вони склали заповіти, посвідчені приватним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В., за якими усе належне їм за життя майно, у тому числі частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , кожен з них заповів ОСОБА_1 . Після їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Донченко В.Л. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріусом заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено з огляду на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які з 22 жовтня 1976 року мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник зазначає, що ОСОБА_2 успадкувала як спадкоємець четвертої черги в порядку спадкування за законом частку вказаної квартири, належної за життя ОСОБА_3 , оскільки вони мешкали разом з ним однією сім`єю понад 40 років до дня його смерті як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу: вони доглядали один за одним, спілкувались, мали спільний бюджет, майно, купували разом продукти, ліки, разом утримували належне їм майно. На підтвердження сталих родинних стосунків вони разом приватизували квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у якій значились зареєстрованими та мешкали разом. Після смерті ОСОБА_3 саме ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 взяли на себе організацію та витрати за поховання. Таким чином, ОСОБА_2 , будучи спадкоємицею четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , фактично успадкувала належну йому за життя 1/2 частку вказаної квартири, ставши після цього одноособовим її власником, а заявник, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 - претендує на успадкування цієї квартири. Однак, з огляду на відсутність доказів наявності між спадкодавцями стосунків, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому з метою забезпечення реалізації своїх спадкових прав в подальшому адвокат Штефан Д.Ю., діючи в інтересах останньої, вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження. Задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів - у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Донченко В.Л. копій спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.19, 21-22).

Інших заяв, клопотань не заявлено. Інші процесуальні дії по справі судом не вчинялись.

Правом на участь в судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Штефан Д.Ю. не скористались, останній подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні пред`явлених ним вимог наполягав.

Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В. в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішення справи покладалась на розсуд суду.

За даних обставин, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи на підставі обсягу наявних у справі письмових доказів та їх позиції, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом даної категорії справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог заяви з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 травня 2017 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.8).

З 22 жовтня 1976 року та до моменту смерті ОСОБА_3 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09 квітня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.9).

З 22 жовтня 1976 року та до момент смерті ОСОБА_2 значилась зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність шляхом безоплатної приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. Право власності підтверджується виданим на їх ім`я Управлінням ЖКГ Криворізької міської Ради народних депутатів свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_3 від 10 лютого 2006 року (а.с.12) та зареєстроване в КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" 13 лютого 2006 року, запис №318 в книзі 241П-318 (а.с.13).

01 березня 2006 року на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. (зареєстрований в реєстрі за №1019), за яким належну йому частину квартири АДРЕСА_2 , а також усе інше належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, він заповів ОСОБА_1 (а.с.10).

Аналогічний заповіт було складено цього ж дня ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. (зареєстрований в реєстрі за №1020) (а.с.11).

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), зазначені заповіти є чинними (а.с.39, 65).

Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №143/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68435671), заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Донченко В.Л. (а.с.30-47) встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом 07 жовтня 2021 року звернулася ОСОБА_1 . Нотаріусом заведено спадкову справу, перевірено чинність заповіту, складеного спадкодавцем на ім`я ОСОБА_1 , перевірено наявність інших спадкоємців та встановлено, що за життя ОСОБА_3 в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, з 22 жовтня 1976 року та до моменту смерті значився зареєстрованим за однією адресою із ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини.

Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №142/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68435204), заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Донченко В.Л. (а.с.48-72) встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом 07 жовтня 2021 року звернулася ОСОБА_1 . Нотаріусом заведено спадкову справу, перевірено чинність заповіту, складеного спадкодавицею на ім`я ОСОБА_1 , наявність інших спадкоємців та встановлено, що за життя ОСОБА_2 перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюб № НОМЕР_4 Крив. м/з від 01 липня 1949 року, а.с.62-зворот). З 22 жовтня 1976 року та до моменту смерті ОСОБА_2 значилася зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_5 ) є онукою ОСОБА_2 по лінії батька - ОСОБА_6 , який був сином ОСОБА_2 (свідоцтво про його народження серії НОМЕР_5 від 10 листопада 1950 року, а.с.61-зворот). Факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_6 від 03 травня 1973 року (а.с.83). Батько заявника ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_7 , виданим повторно 16 червня 2022 року (а.с.81).

Однак, постановою від 30 листопада 2021 року (а.с.47) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 заявникові відмовлено, з огляду на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які з 22 жовтня 1976 року мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що звернення ОСОБА_1 до суду з метою встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менше 5 років до моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , є визначальним для реалізації нею права на спадкування після смерті ОСОБА_2 . Так, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним значилась зареєстрованою та проживала ОСОБА_2 , а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та протягом визначеного законом строку для прийняття спадщини не заявила про відмову від неї.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Згідно з ч.2, ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, доведеними в ході судового розгляду є обставини того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали разом до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут, а відтак факт їх проживання однією сім`єю знайшов своє підтвердження.

При цьому, встановлення факту проживання однією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не дивлячись на припинення їх цивільної правоздатності у зв`язку зі смертю на момент розгляду справи, не суперечить нормам цивільного права, оскільки встановлення такого факту в порядку окремого провадження (за відсутності спору про право) не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, окрім як безпосередньо породжує для заявника ОСОБА_1 юридичні наслідки - право на спадщину. Відтак існування цього юридичного факту передбачене у главі 6 Розділу IV ЦПК України як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав.

Правова позиція з цього приводу також була висловлена Верховним Судом в постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21).

Щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , то в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити, оскільки цей факт ніким не оспорюється, а його встановлення саме по собі не породить для заявника жодних наслідків. Так, виходячи зі змісту постанови нотаріуса, визначальним для подальшої реалізації ОСОБА_7 спадкових прав є доведеність саме факту проживання однією сім`єю спадкодавців не менш як 5 років до дня відкриття спадщини, в той час як факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України і так встановлено нотаріусом з наявних у спадкових справах матеріалів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Штефана Дмитра Юрійовича, заінтересована особа: територіальна громада в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті і ради, про встановлення фактупроживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32.

Рішення суду складено та підписано 30 червня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко