УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року

м. Київ

справа № 2-850/11

провадження № 61-4251ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2022 року у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2/554/1064/2013 від 05 листопада 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року в.о. начальника Шевченківського ВДВС у місті Полтава Тарасенко О. А. звернулась до суду з заявою, у якій посилаючись на розділ 15 частини третьої «Інструкції з організації примусового виконання рішення», пункт 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», просила вимоги заяви задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

Заява про видачу дубліката виконавчого листа мотивована тим, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС у місті Полтава перебуває виконавче провадження № АСВП 42641649 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/554/1064/2013, виданого 05 листопада 2013 року Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідокомбанк» заборгованості за кредитним договором від 22 травня 2008 року № 014/3731/3/15838 у сумі 70 947,60 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 560 003,60 грн та 32 679,65 грн. 01 грудня 2014 року на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ направлено за належністю до ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві. 23 листопада 2015 року виконавче провадження за №АСВП 42641649 відновлено у зв`язку із відмовою у відкритті ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві. 05 листопада 2021 року до відділу ДВС надійшла скарга та ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження при розгляді якої державним виконавцем встановлено відсутність у матеріалах провадження оригіналу виконавчого документу.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 22 листопада 2021 року заяву задоволено.

Постановлено видати дублікат виконавчого листа у справі № 2/554/1064/2013 від 05 листопада 2013 року, виданого Октябрським районним судом міста Полтави щодо стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий лист, виданий судом у цій справі втрачений, тому наявні підстави для видачі його дублікату.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що підставами закінчення виконавчого провадження № АСВП 42641649 були направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова скасована, 23 листопада 2015 року відновлено виконавче провадження, виконавчі дії тривають. Виконавчий лист втрачений при пересилці, виконавче провадження № АСВП 42641649 перебуває на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС міста Полтави. Втрата виконавчого документа відбулася в межах дійсного провадження з його примусового виконання, що виключає підстави для обрахування строків пред`явлення його до виконання.

У травні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2022 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (десять днів з моменту отримання ухвали). Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надіслати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У червні 2022 року ОСОБА_1 усунула ці недоліки касаційної скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого документа не обґрунтовано, суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, у справі немає документів, які підтверджують втрату виконавчого листа;

державний виконавець у порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відновлення виконавчого провадження без виконавчого документа;

суди не врахували, що закінчився строк пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, що є підставою для відмови у задоволенні заяви;

суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішення застосував норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 24 січня 2022 року у справі № 18/113-53/81, від 15 липня 2021 року у справі № 18/1147/11.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Суди встановили, що на примусовому виконанні Октябрського (зараз Шевченківського) ВДВС у місті Полтава перебуває виконавче провадження №АСВП 42641649 на підставі виконавчого листа № 2/554/1064/2013, виданого 27 лютого 2014 року Октябрським районним судом міста Полтави щодо боржника ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу 592 683,55 грн.

У ході проведення виконавчих дій описано нерухоме іпотечне майно, а саме, квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку із тим, що 03 червня 2014 року прийнято Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» подальша реалізація описаного та арештованого майна неможлива, іншого майна за рахунок якого можна стягнути борг відсутня.

Виконавчий збір та витрати по постановам не стягнуто.

Постановою державного виконавця від 01 грудня 2014 року на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 2/554/1064/2013, виданого 27 лютого 2014 року Октябрським районним судом міста Полтави щодо боржника ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу 592 683,55 грн.

23 грудня 2015 року виконавче провадження відновлено.

05 листопада 2021 року встановлено факт втрати оригіналу виконавчого документу при розгляді скарги про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок про те, що «оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Суди, встановивши, що виконавчий документ втрачено, рішення суду не виконано, дійшли правильного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.

Також суди встановили, що виконавче провадження № АСВП 42641649 на підставі виконавчого листа № 2/554/1064/2013, виданого 27 лютого 2014 року Октябрським районним судом міста Полтави щодо боржника ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу 592 683,55 грн перебуває у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві, державний виконавець вчиняє виконавчі дії, виконавче провадження триває.

Вирішення питання щодо порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем при винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження без виконавчого документа, мають самостійний спосіб оскарження, не пов`язаний із вирішенням питання видачі дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції, вважає, що оскаржена постанова апеляційного суду про залишення без змін ухвали суду першої інстанції не суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 24 січня 2022 року у справі № 18/113-53/81, від 15 липня 2021 року у справі № 18/1147/11.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки судами встановлено, що виконавчий лист втрачено під час його перебування у виконавчій службі на виконанні після відновлення виконавчого провадження з його виконання, в той час як про пропуск цього строку і його поновлення можна вести мову тільки тоді, коли виконавчий лист чи його дублікат не пред'являвся стягувачем до виконання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 22 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2022 року у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2/554/1064/2013 від 05 листопада 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар