Провадження №2/359/398/2022
Справа №359/3592/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що між нею та ОСОБА_5 була домовленість про продаж житлового будинку АДРЕСА_1 . На підтвердження своїх обов`язків по оформленню договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 137000 доларів США. В свою чергу, ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 правовстановлюючі документи та ключі від будинку. У такий спосіб з 2005 року позивач вселилася до будинку та проживає в ньому на даний час. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У зв`язку з цим, вони не встигли укласти нотаріально посвічений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Єдина спадкоємиця померлого ОСОБА_2 не отримувала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, на якій він розташовується. Крім того, ОСОБА_2 визнала те, що її померлий чоловік ОСОБА_5 фактично продав житловий будинок та земельну ділянку позивачу, яким остання правомірно, добросовісно, безперервно та відкрито володіє. За таких обставин ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,072 га, кадастровий номер :11:040:0040, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_5 на вказані об`єкти нерухомого майна.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Першої Житомирської державної нотаріальної контори була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56-57).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року, у Житомирського обласного державного нотаріального архіву була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.65-66).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи в якості співвідповідачів були залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.110).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.117).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивач ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, за змістом якої вказала, що визнає позовні вимоги, просить їх задовольнити (а.с.43).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_5 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,072 га, кадастровий номер :11:040:0040, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, по АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26 червня 2002 року, посвідченого Дідок В.В., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1796 (а.с.8), копією Витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно від 16 жовтня 2008 року (а.с.9), копією державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯА №946202 (а.с.27).

На підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 19 квітня 2022 року №1792-23-VIII АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я (а.с.40).

На випадок своє смерті ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений Доброльожею В.В., нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №704. Згідно з яким усе своє рухоме і нерухоме майно, в тому числі грошові заощадження із відповідними індексаціями та компенсаціями, що зберігаються на рахунках банківських установ, яке на день смерті йому буде належати, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповів ОСОБА_2 . При цьому, відповідно до ч.2 ст.1235 ЦК України ОСОБА_5 позбавив права на спадкування свого сина ОСОБА_3 (а.с.41-42).

З копії спадкової справи №316/2009, заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку спадщину прийняли ОСОБА_3 , син спадкодавця, ОСОБА_2 , дружина спадкодавця, а також ОСОБА_4 , колишня дружина спадкодавця, про що свідчать відповідні заяви, подані ними (а.с.77,86,89).

Спірні правовідносини регулюються 24 «Набуття права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» та книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З роз`яснень, викладених в п.9 та п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: 1) володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; 2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; 3) володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України).

Враховуючи положення ст.335 та ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214 ЦПК).

Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц вказав, що лише за наявності таких умов можливе набуття права власності на чужі речі: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Для набуття права власності за набувальною давністю всі вказані умови повинні бути наявними у сукупності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі №755/16913/16-ц.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до змісту ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

б. норми процесуального права.

За правилам ч.1, ч.5 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що в період з 01 вересня 2005 року по 15 листопада 2006 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 137000 доларів США в якості авансу за придбання житлового будинку. Дана обставина підтверджується відповідними розписками від 01 вересня 2005 року, від 07 вересня 2005 року, від 19 вересня 2005 року та від 15 листопада 2006 року (а.с.37-38).

Проте, судом критично оцінюють вказані розписки в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, оскільки видача письмової розписки про отримання грошових коштів не є підставою для набуття права власності на об`єкти нерухомого майна.

Всупереч вимогам ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіла вказаним нерухомим майном майже 17 років.

Встановлено, що при вселенні в житловий будинок по АДРЕСА_2 та під час користування ним ОСОБА_1 достовірно було відомо про те, що даний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташовується, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , про що позивач зазначила у позовній заяві.

Таким чином, позивач знала про відсутність у неї правових підстав для набуття права власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що ст.344 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що зі змісту заяви ОСОБА_2 , адресованої до суду (а.с.43) вбачається, що вона не має наміру займатись оформленням спадкових прав на вказані житловий будинок та земельну ділянку.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 , як спадкоємиця ОСОБА_5 , прийняла спадщину після його смерті та вказані спірні об`єкти нерухомого майна ввійшли до спадкової маси після смерті ОСОБА_5 та підлягають успадкуванню у встановлений законом порядку та строки його спадкоємцями, зокрема ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 , яка зверталась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на житловий будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_2 .

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 9780 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.316, ч.1 та ч.2 ст.328, ч.1 та ч.4 ст.344, ст.1216, ст.1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, ч.1, ч.5 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 30 червня 2022 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський