Справа № 464/760/22
пр.№ 2/464/763/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Гузюк Н.І.,

за участю: представника відповідача Бехарської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного управління Міністерства юстиції (м.Львів), треті особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, номер 13936108, виданої 05.08.2009.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що їй на праві приватної спільної сумісної власності належить згадана вище квартира. У липні 2021 року вона довідалась, що існує постанова Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 05.08.2009 №13936108 про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та вказано власником цієї квартири ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вона невідкладно звернулася до відповідача щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , оскільки арешт майна жодним чином не стосується співвласників даної квартири, ОСОБА_2 не є власником чи співвласником цього нерухомого майна, не проживає та не зареєстрований у вказаній квартирі, а відтак накладенням цього арешту є порушені її права. У відповідь на її неодноразові звернення Сихівським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в кінці грудня 2021 року листом за №ДВ/10 від 13.12.2021 її повідомлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження №13936108 щодо виконання виконавчого листа №2-717/09, виданого 14.04.2009 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» 3166,81 грн. боргу та 81,00 грн. судового збору, боржником рішення суду в повному обсязі не виконано, у зв`язку з чим виконавцем накладено арешт на майно боржника та роз`яснено, що вказаний арешт може бути знятий лише на підставі рішення суду. Також, як їй стало відомо, матеріали виконавчого провадження є знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Так як на виконанні у відповідача не перебувають виконавчі провадження, де боржником є співвласники квартири АДРЕСА_1 , накладений арешт на цю квартиру, не належну боржнику ОСОБА_2 , здійснений в порушення положень законодавства України, а через існуючу заборону відчуження вона не може належним чином розпоряджатись своїм майном, тому просить з метою відновлення порушеного права задовольнити позов.

Ухвалою від 21.02.2022 прийнято заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

11.03.202 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

12.05.2022 від позивача надійшли письмові пояснення (заперечення) на відзив.

Ухвалою суду від 01.06.2022 залучено до участі в справі ВАТ «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_2 в якості третіх осіб.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Бехарська Т.М. в судовому засіданні ствердила, що перевіркою автоматизованою системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 13936108 з виконання виконавчого листа № 2-717/09, виданого 14.04.2009 Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 3166,81 грн. боргу та 81,00 грн. судового збору. Згідно даних з виконання 23.07.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 05.08.2009 - постанову про арешт майна боржника. 28.11.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до Інструкції з діловодства в органах ДВС строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Оскільки матеріали вищезгаданого виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання, тому зняти арешт з квартири не можуть. Вважає, що підстав для скасування арешту на майно немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ВАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що будь-яка заборгованість у ОСОБА_2 перед банком відсутня, просить розглянути справу у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" і належить на праві приватної спільної сумісної власності двом особам: позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на квартиру № 452-Ж-С від 05.09.2018 (а.с.6).

З`ясовано, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений 05.08.2009, боржником вказаний ОСОБА_2 (а.с.7).

З`ясовано, що 23.07.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постановою від 05.08.2009 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження, відкритого для стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» 3166,81 грн. боргу та 81,00 грн. судового збору.

Судом встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження, третя особа ОСОБА_2 не був співвласником арештованої квартири.

З листа Сихівського ВДВС від 13.12.2021 №ДВ/10 вбачається, що матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-717/09 від 14.04.2009 перебували на виконанні, на даний час знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Інших виконавчих проваджень, де боржником є позивач ОСОБА_1 немає.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого листа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В даному випадку арешт, який накладено в ході виконавчого провадження ВП№13936108 з виконання виконавчого листа №2-717/09 від 14.04.2009 не був знятий, оскільки рішення суду не виконано.

Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для відновлення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження її майна створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні таким.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що перебування під арештом належної позивачу квартири за відсутності на виконанні у виконавчій службі будь-якого виконавчого документу, порушує право позивача на користування належної їй майном, в той час як жодних дій щодо його реалізації державним виконавцем не може бути вчинено без повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документу до виконання.

З огляду на відсутність підстав для подальшого арешту квартири, відсутність інформації про наявні виконавчі провадження, сплив відповідного строку зберігання виконавчих проваджень, з метою непорушень права власності позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування обтяжень у вигляді арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

На підставі ст.ст.16, 317, 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, номер 13936108, виданої 05.08.2009, реєстраційний номер запису про обтяження: 8942691 від 05.08.2009.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного управління Міністерства юстиції (м.Львів), знаходиться за адресою: м.Львів, просп.Червоної Калини, 109, .

Третя особа 1: Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», місцезнаходження: м.Київ, вул.Госпітальна, 12Г.

Третя особа 2: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.06.2022.

Суддя О.Ю.Горбань