ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Суми

Справа №587/489/21

Номер провадження 22-ц/816/448/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Степаненка О.А. в приміщенні Сумського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП» про визнання права власності на транспортний засіб і зняття обтяження з майна.

Свої вимоги мотивує тим, що у грудні 2020 року ним був придбаний за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/20/054502 від 08 грудня 2020 року у ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП», який є комісіонером та на підставі укладеного з власником транспортного засобу ОСОБА_2 договору комісії № 6726/20/054502 від 08 грудня 2020 року, транспортний засіб автомобіль MERCEDES-BENZ, МОДЕЛЬ 2540L БОРТОВИЙ 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1 .

При зверненні до ТСЦ МВС № 5946 для перереєстрації транспортного засобу він отримав відмову, оскільки на вищевказаному автомобілі у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 14639318 зареєстроване обтяження на підставі договору застави № 3093 від 23 червня 2004 року, обтяжувач: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», термін дії обтяження до 15 листопада 2024 року. Обтяження накладено на підставі договору застави транспортного засобу від 23 червня 2004 року № 3093 для забезпечення виконання зобов`язань. Обтяження порушує його права, так як він придбав автомобіль на законних підставах та позбавлений можливості зареєструвати даний транспортний засіб. Оскільки автомобіль він набув з підстав, передбачених законом, тобто шляхом укладення правочину та повної оплати вартості транспортного засобу, тому вважає, що як добросовісний набувач має право на визнання за ним права власності на автомобіль та зняття обтяжень.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати за ним право власності на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, МОДЕЛЬ 2540L БОРТОВИЙ 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , як за добросовісним набувачем; зняти обтяження із вказаного автомобіля.

У квітні 2021 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 червня 2004 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») та ПП ОСОБА_3 укладено кредитну угоду № 452/06-2004, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 207 000 євро на строк з 23 червня 2004 року до 22 червня 2009 року. Крім того, п. 6.2.1 кредитної угоди передбачено, що позичальник не повинен без попередньої письмової згоди банку з дати надання кредиту до повного повернення кредиту та належних відсотків і платежів продавати чи передавати будь-якій третій особі майно, яке є забезпеченням виконання зобов`язань по цій угоді.

В забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобов`язання 23 червня 2004 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 3093, відповідно до п. 1.1 якого заставодавець для забезпечення в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором передає у заставу заставодержателю предмет застави, який належить заставодавцю на праві приватної власності. Предметом договору застави є: сідельний тягач марки «Mercedes-Benz 254.01» рік випуску 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; сідельний тягач марки «Mercedes-Benz 254.01», рік випуску 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 ; напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 ; сідельний тягач марки «Mercedes-Benz 254.0L» рік випуску 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ; напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_13 .

ПП ОСОБА_3 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 9 193 882,77 грн (станом на дату укладення договору купівлі-продажу майнових прав 06 грудня 2019 року).

06 грудня 2019 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір № UKR-2019-05.ФОП купівлі-продажу майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстровано в реєстрі за № 953. Таким чином, до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшли всі права ПАТ КБ «Надра» в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав за кредитною угодою № 452/06-2004 від 23 червня 2004 та договором застави від 23 червня 2004 року, що був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 .

У зв`язку з невиконаням позичальником своїх зобов`язань за кредитною угодою № 452/06-2004 заборгованість станом на 20 квітня 2021 року становить 85 361,96 євро.

Заборгованість ОСОБА_3 по 3% річних становить 259 215 грн 30 коп.

19 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. із заявою про звернення стягнення на предмет обтяження, в результаті чого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни, а саме зареєстровано звернення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на предмет застави.

Посилаючись на вказані обставини, просить звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб «Mercedes-Benz», заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_10 , в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» шляхом продажу на аукціонах (публічних торгах) у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 259 215,00 грн.

Сумський районний суд Сумської області рішенням від 16 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель 2540 L бортовий, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_14 .

Зняв обтяження з автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 2540 L бортовий, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_14 .

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн повернення судового збору.

В задоволенні позову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовив за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , та задовольнити позов ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовано ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Звертає увагу на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 08 грудня 2020 року № 6726/20/054502 «Mercedes-Benz», заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_10 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був наявний запис про відповідне обтяження заставного автомобіля, обтяжувач - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», термін дії до 15 листопада 2024 року. Дана обставина спростовує висновки суду, що позивач за первісним позовом є добросовісним набувачем транспортного засобу.

Судом не було враховано, що заставодавець згідно зі ст. 17 Закону України «Про заставу» може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, а також те, що заборгованість за кредитним договором не погашена.

Наголошують на тому, що ОСОБА_1 на час придбання автомобіля не був позбавлений можливості перевірити в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформацію щодо можливого обтяження.

Щодо висновку суду, що фактично предмету застави, який був зазначений в договорі застави, на даний момент не існує, зазначає, що кран-маніпулятор Palfinger PK 19000, що встановлений на задньому звісі вантажного автомобіля «Mercedes-Benz» 254.0L є його невід`ємною частиною, а відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про заставу» застава майна охоплює його приналежності та невіддільні плоди, якщо інше не передбачено законом чи договором. Крім того, згідно «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», що затверджений постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388, разукомплектованими вважаються транспортні засоби, в яких відсутня одна або більше складових частин, що мають ідентифікаційний номер (кузов, шасі, рама, двигун). Оскільки номер кузова (шасі) предмета застави не змінено, судом, на думку скаржника, неправильно вказано, що предмета застави не існує.

Наголошує на тому, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» має право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вважає, що жодна з передбачених ст. 28 Закону України «Про заставу» обставин не мала місце у спірних правовідносинах, а тому відсутні підстави вважати, що обтяження на спірний автомобіль припинено.

Обтяження на даний транспортний засіб є способом захисту законних прав кредитора на повернення кредитних коштів, виданих колишньому володільцеві спірного автомобіля. Оскільки заборгованість за кредитною угодою № 452/06-2004 від 23 червня 2004 року залишається непогашеною, тому відсутні підстави для зняття обмеження, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що спірний транспортний засіб був придбаний у третьої особи ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП» на законних підставах, отже він є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, а з огляду на те, що накладений арешт на даний автомобіль перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, тому дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про звернення стягнення на предмет застави, місцевий суд зазначив, що фактично предмет застави, який був зазначений в договорі застави від 23 червня 2004 року, укладеному між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 на даний час не існує, а також послався на приписи ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2020 року Калинівська філія ТОВ «Автоплюс К», який є комісіонером та діє у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року та на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 3497 від 12 червня 2020 року з однієї сторони і ОСОБА_2 (покупець), укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3497, відповідно до якого продавець передав у власність покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до п. 189.3 ст. 189 ПК України, марка MERCEDES-BENZ, модель 2540L, 2004 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_15 , за ціною 39 284,08 грн (а. с. 6-7, Т. 1).

12 червня 2020 року Калинівська філія ТОВ «Автоплюс К» (комісіонер) з одного боку та ТОВ Підпр. з іноземними інвестиціями «Автобрат» (надалі комітент) уклали договір комісії № 3497, відповідно до якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає від визначення вживаного транспортного засобу відповідно до п. 189.3 ст. 189 ПК України, марка MERCEDES-BENZ 2540L, 2004 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_15 , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 08 квітня 2008 року за ціною, не нижче узгодженої сторонами, а саме 39 284,08 грн (а. с. 8-9, Т. 1).

Відповідно до угоди № 3497 від 12 червня 2020 року про купівлю-продаж із третіми особами, укладеною між ОСОБА_2 (покупець) та Калинівською філією ТОВ «Автоплюс К» (комісіонер), комісіонер продає на підставі договору № 3497 від 12 червня 2020 року, а покупець купує транспортний засіб або їх складові частини, що мають ідентифікаційний номер MERCEDES-BENZ 2540L, 2004 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_10 , за ціною реалізації 39 284 грн 08 коп. (а. с. 10, Т. 1).

Згідно договору комісії № 6726/20/054502, укладеного 08 грудня 2020 року, укладеного між ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП» (комісіонер) з одного боку та ОСОБА_2 (комітент), комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до п. 189.3 ст. 189 ПК України, марка MERCEDES-BENZ 2540L БОРТОВИЙ, 2004 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_14 , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 18 липня 2020 року за ціною, не нижче узгодженої сторонами, в саме 302 000 грн (а. с. 11-12, Т. 1).

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 у ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП», який є комісіонером та діє у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 та на підставі укладеного з власником ОСОБА_2 договором комісії був придбаний за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/20/054502 транспортний засіб - автомобіль MERCEDES-BENZ, МОДЕЛЬ 2540L БОРТОВИЙ 2004 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_10 , д.н. НОМЕР_16 , за ціною 302 000 гривень. Покупець набуває право власності на майно з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу. Майнових претензій сторони не мають (а.с.15-16, Т. 1).

ОСОБА_1 був здійснений огляд транспортного засобу, що підтверджується актом огляду реалізованого транспортного засобу № 6726/20/054502 від 08 грудня 2020 року (а.с.13, Т. 1).

При зверненні ОСОБА_1 із заявою від 18.12.2020 року до ТСЦ МВС № 5946 з приводу перереєстрації транспортного засобу, його було повідомлено про відсутність правових підстав для перереєстрації, оскільки згідно запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 14639318, зареєстроване обтяження на підставі договору застави № 3093 від 23 червня 2004 року, об`єкт обтяження - сідловий тягач марки MERCEDES-BENZ, 2004 р.в., номер об`єкта WDB9502131K852177. Обтяжувач: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», термін дії обтяження 15 листопада 2024 року. Згода обтяжувача на перереєстрацію зазначеного транспортного засобу серед поданих документів відсутня (а. с. 17-18, Т. 1).

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 , автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі 2540L Бортовий, р/н НОМЕР_16 , зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 18 липня 2020 року (а. с. 19, Т. 1).

23 червня 2004 року між ПАТ КБ «Надра» та приватним підприємцем ОСОБА_3 укладено Кредитну угоду № 452/06-2004, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 207 000 Євро на строк з 23 червня 2004 року до 22 червня 2009 року. Ця угода залишається у силі доти, доки вся заборгованість за кредитом не буде повністю виплачена у відповідності з умовами зазначеної угоди (а. с. 50-60, Т. 1).

Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплачувати відсотки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, що наведено в додатку 2 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною. Строки, передбачені цим графіком, є обов`язковими для позичальника (п. 4.4.1 кредитної угоди).

Відповідно до п. 4.2.1. кредитної угоди згідно кредитного договору та контрактів, кредит використовується для придбання 3-х вантажних автомобілів марки Мерседес-Бенц «Акрос 2540 L/NR» та 3-х прицепів Кроне типу «Typ ZZW 18 zl TC3» згідно договору купівлі-продажу № 46 UKR/03 (L) від 17 грудня 2003 року та договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 і ПП ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 6.2.1 кредитної угоди позичальник не повинен без попередньої письмової згоди банку, з дати надання Кредиту до повного повернення Кредиту та належних відсотків і платежів продавати чи передавати будь-якій третій особі майно, яке є забезпеченням виконання зобов`язань по цій Угоді.

В забезпечення виконання вищезазначеного кредитного зобов`язання, 23 червня 2004 року між ПАТ КБ «Надра» (Заставодержатель) та ОСОБА_3 (Заставодавець) укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за номером 3093 (а. с. 61-62, Т. 1).

Відповідно до п.1.1 Договору застави Заставодавець для забезпечення в повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором передає у заставу Заставодержателю Предмет застави, який належить Заставодавцю на праві приватної власності.

У відповідності з договором застави предметом договору застави є:

1. сідловий тягач марки «Mercedes-Benz 254.01», рік випуску - 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

2. напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску - 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

3. сідельний тягач марки «Mercedes-Benz 254.01», рік випуску - 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 ;

4. напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску - 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 ;

5. сідловий тягач марки «Mercedes-Benz 254.0L», рік випуску - 2004, червоного кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ;

6. напівпричіп моделі «Krone ZZW 18» рік випуску - 2004, сірого кольору, заводський номер шасі (кузова) НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_13 .

Згідно п. 1.6 вказаного договору на термін його дії Заставодавець не має права відчужувати предмет Застави, передавати його в заставу іншим особам, не видавати довіреності на розпорядження предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб.

Відповідно до п. 2.1.4 договору застави, у разі невиконання чи неналежного виконання заставодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором, заставодержатель має право задовольнити свої майнові вимоги за рахунок Предмета застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, враховуючи суму кредиту, процентів за користуванням ним, збитків, пені, штрафів та інших витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на предмет застави.

Згідно п. 2.3.1 договору застави заставодавець зобов`язаний не здійснювати без попереднього письмового дозволу заставодержателя дій, які призводять або можуть призвести до переходу права власності та/або користування та/або розпорядження предметом застави до інших осіб.

Відповідно до витягу з Державного реєстру застав рухомого майна 03.07.2004 року внесено запис про заставу: заставодержатель ВАТ КБ «Надра»; заставодавець - ОСОБА_3 ; майно, в тому числі вантажний автомобіль серійний номер НОМЕР_10 , рік 2004, модель «Mercedes-Benz», держ. номер НОМЕР_11 (а. с. 164 т. 1).

06 грудня 2019 року між ПАТ КБ «Надра» (продавець) та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (покупець) укладено договір №UKR-2019-05.ФОП купівлі-продажу майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 953 (а. с. 67-70, Т. 1).

Згідно додатку № 1 до вказаного договору до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшли всі права ПАТ КБ «Надра» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав за Кредитною угодою № 452/06-2004 від 23 червня 2004 року та Договором застави від 23 червня 2004 року, що був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3

19 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» направило повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання вих. № 140-02-1-2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 71-72, Т. 1).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за номером №.11.2014 року зареєстрована застава рухомого майна, а саме:

- сідловий тягач марки Mercedes-Benz 254.01, 2004 р.в., червоного кольору, Номер об`єкта: WDB9502131K851595, Номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ;

-напівпричіп моделі Krone ZZW 18, 2004 р.в., сірого кольору, Номер об`єкта: WKEZZW4, Номер державної реєстрації: НОМЕР_5 ;

- сідловий тягач марки Mercedes-Benz 254.01, 2004 р.в., червоного кольору, Номер об`єкта: WDB9502131K851875, Номер державної реєстрації: НОМЕР_7 ;

- напівпричіп моделі Krone ZZW 18, 2004 р.в., сірого кольору, Номер об`єкта: WKEZZW2, Номер державної реєстрації: НОМЕР_9 ;

- сідловий тягач марки Mercedes-Benz 254.01,2004 р.в., червоного кольору, Номер об`єкта: WDB9502131K852177, Номер державної реєстрації: НОМЕР_11 ;

- напівпричіп моделі Krone ZZW 18, 2004 р.в., сірого кольору, Номер об`єкта: WKEZZW3, Номер державної реєстрації: НОМЕР_13 .

Боржник - ОСОБА_3 , обтяжувач - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», термін дії 15.11.2024 (а.с.76 Т.1).

19 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулося з листом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. з приводу внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідної відмітки про можливість звернення стягнення, передбачену вказаними договорами (а. с. 73-74 Т.1).

Згідно розрахунку ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» основна сума заборгованості за договором складає 85 361,96 євро, три проценти річних з 20 квітня 2018 року по 20 квітня 2021 року 7689,59 євро, що еквівалентно 259 215 грн 30 коп. (а. с. 77).

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів .

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності у порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Вирішуючи спір про визнання права власності слід враховувати, що судове рішення про таке визнання не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

В даній справі позивач набув право власності на спірний транспортний засіб MERCEDES-BENZ, МОДЕЛЬ 2540L БОРТОВИЙ 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/20/054502 від 08 грудня 2020 року.

Пунктом 2.2 вказаного договору передбачено, що покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Право власності ОСОБА_1 на спірний транспортний засіб ніким не оспорюється.

Фактично у позивача виник спір з приводу відмови ТСЦ МВС № 5946 у перереєстрації за ним права власності на вказаний транспортний засіб у зв`язку з наявністю у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про зареєстроване 17 листопада 2014 року № 14639318 обтяження на придбаний ним транспортний засіб.

Проте та обставина, що він не може зареєструвати за собою право власності на спірний транспортний засіб не є підставою для задоволення його вимоги про визнання за ним права власності, яке він вже набув на підставі договору купівлі-продажу.

Є помилковим і висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зняття обтяження зі спірного транспортного засобу.

Згідно запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17.11.2014 року № 14639318 зареєстроване обтяження на підставі договору застави № 3093 від 23 червня 2004 року, в тому числі і на спірний транспортний засіб, обтяжувач: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», термін дії обтяження 15 листопада 2024 року.

Вказаний договір застави укладався для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань ПП ОСОБА_3 за кредитною угодою № 452/06-2004 від 23 червня 2004 року. Зобов`язання за кредитною угодою до цього часу не виконано, відповідно договір застави діє до цього часу.

Суд першої інстанції зазначених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, не з`ясував та безпідставно послався на положення статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якою передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

В даному випадку позивач не є добросовісним набувачем в розумінні статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки на момент придбання ним спірного транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було наявне зареєстроване обтяження на цей транспортний засіб.

Крім того судом першої інстанції не враховано наступне.

Відповідно до чч.1, 3 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.48 ЦПК визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

У відповідності до ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд не наділений самостійним правом, без відповідного клопотання позивача, залучати в якості відповідача іншу особу.

Отже, у випадку, коли належний відповідач не був залучений до участі у справі, суд першої інстанції має закінчити розгляд справи та відмовити у позові. Така відмова у задоволенні позовних вимог не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належного кола відповідачів.

Отже, в даній справі, обтяжувачем спірного транспортного засобу є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

З матеріалів справи вбачається, що позов було пред`явлено тільки до попереднього власника транспортного засобу ОСОБА_2 .

Заявлені позивачем вимоги безспосередньо стосуються прав та інтересів ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке на даний час є обтяжувачем спірного транспортного засобу.

Натомість, в даній справі ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»залучено до участі у справі в якості третьої особи, а позивач заяв чи клопотань про залучення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»в якості співвідповідача не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, за встановлених обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Стосовно позову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про звернення стягнення на предмет застави, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 910/9362/19 (провадження № 12-180гс19) зроблено висновок, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18), від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18), а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року у справі № 727/6828/18-ц.

Положення пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ураховуючи, що у цій справі ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет застави, а договір заставивід 23 червня 2004 року укладений на забезпечення виконання зобов`язання за кредитною угодою № 452/06-2004 від 23 червня 2004 року, укладеною між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 як приватним підприємцем, тобто суб`єктом господарської діяльності, відповідно вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про звернення стягнення на предмет заставине підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог пункту 4 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і закрити провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

За встановлених обставин та з врахуванням наведених норм права, рішення суду в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Враховуючи, що в даному судовому провадженні об`єднано кілька вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право звернутися з даним позовом в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4530 грн.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2, 4; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 377; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 грудня 2021 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТЗОВ «М.В.Л. ГРУП» про визнання права власності на транспортний засіб і зняття обтяження з майна відмовити.

Провадження у справі в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» право звернутися з даним позовом в порядку господарського судочинства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4530 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 липня 2022 року.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук