Ухвала

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 760/3709/18

провадження № 61-11880св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради,

треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович, ОСОБА_3 ,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року у складі судді Букіної О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Шахової О. В., Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Київська місцева прокуратура № 9 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна і скасування рішення про державну реєстрацію.

Враховуючи, що Київською міською радою, якій в силу наслідків відумерлості спадщини має належати спірна квартира, рішення про відчуження спірного майна не приймалися, а тому не було волевиявлення законного власника на відчуження вказаного майна, спірне майно підлягає витребуванню від ОСОБА_2 на підставі статті 388 ЦК України на користь Київської міської ради, як власника та розпорядника майна територіальної громади міста Києва.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до Київської міської ради в інтересах держави в особі якої діє Київська місцева прокуратура № 9, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Р. О., ОСОБА_3 , про визнання права власності.

Зокрема зазначає, що не знав і не міг знати про наявність будь-яких перешкод до вчинення правочину за яким придбав спірну квартиру, у тому числі не знав і не міг знати, що ОСОБА_1 не мав права відчужувати спірну квартиру, а тому відповідно до статті 330 ЦК України, вважає, що є добросовісним набувачем.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, первісний позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 25 червня 2009 № 1469, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнано квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано зазначену квартиру у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Витребувано квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 33054292 від 21 грудня 2016 року, відповідно до якого 21 грудня

2016 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою та просив скасувати судові рішення в частині: визнання квартири відумерлою спадщиною та передачі у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради; витребування спірної квартири від нього; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно про його право власності на квартиру; відмови у задоволенні його зустрічного позову про визнання права власності; стягнення з нього судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні первісних позовних вимог прокурора відмовити, його зустрічний позов задовольнити; в іншій частині судові рішення залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статей 8, 330, 388, 1222, 1268, 1277 ЦК України, статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та з порушенням норм процесуального права, зокрема статей 2, 10, частин першої-третьої статті 89, частини першої статті 264, частини четвертої статті 265, статті 263, частини першої статті 382 ЦПК України. ОСОБА_2 як добросовісний набувач спірної квартири набув право власності на неї на підставі відплатного договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2016 року. Відсутні правові підстави для застосування статті 388 ЦК України у вказаних правовідносинах. Як добросовісний набувач він набув право власності на спірну квартиру відповідно до статті 330 ЦК України і вона не може бути витребувана у нього.

ОСОБА_1 29 жовтня 2017 року виїхав за межі України і вже не повернеться, оскільки наявне відкрите кримінальне провадження за особливо тяжким злочином, передбаченим частиною четвертою статті 190 КК України. Тому він позбавляється права власності на квартиру, яке набув за відплатним договором купівлі-продажу, без компенсації, і не може розраховувати ні на отримання іншого житла від держави, ні на відшкодування понесених ним витрат на придбання квартири.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

В ухвалізазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях порушив норми процесуального права та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 20 березня

2019 року у справі № 521/8368/15-ц).

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

16 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 461/12525/15-ц передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Обґрунтував ухвалу необхідністю відступлення від правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України: від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, від 21 грудня

2016 року у справі № 6-2233цс16 та від 18 січня 2017 року у справі

№ 6-2776цс16, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, дійшов висновку про те, що задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у добросовісного набувача на користь міської ради призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Крім того, у справі є виключна правова проблема щодо необхідності чіткого визначення балансу захисту прав попереднього власника і нинішнього власника майна з метою належного захисту права власності.

Велика Палата Верхового Суду ухвалою від 02 березня 2021 року прийняла та призначила до розгляду справу № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20).

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 461/12525/15-ц.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 760/3709/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук