КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4986/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Рубан С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва», третя особа: Міністерство охорони здоров`я України, про стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Гусак О.С.,-

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва» на свою користь 200 000 грн моральної шкоди та зобов`язання Міністерства охорони здоров`я України припинити комерційну діяльність КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 сплатити судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. за вимогу про зобов`язання вчинити дії.

Крім того в ухвалі суду зазначено, що позовна заява не містить викладення обставин та посилань на докази наявності спору між позивачем та відповідачем щодо стягнення моральної шкоди. Також необґрунтована вимога про зобов`язання припинити комерційну діяльність відповідача.

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав доповнення до позовної заяви, згідно яких позивач виключив вимогу про зобов`язання припинити комерційну діяльність відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 15 листопада 2021 року.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимога суду першої інстанції про викладення позовної заяви у новій коректній редакції, не відповідає вимогам закону та порушує принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Питання правильності обраного способу захисту та обґрунтованості позовних вимог на стадії відкриття провадження судом не вирішується.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; обставин справи, які підлягають встановленню є завданням підготовчого засідання згідно із ч.1 ст.189 ЦПК України.

Судом першої інстанції також не взято до уваги, що позивач подав заяву про зміну позову, в якій він виключив вимогу про зобов`язання вчинити певні дії, а тому повернення позовної заяви з підстав несплати судового збору за цю вимогу є помилковим.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 10 грудня 2021 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимога скаржника про направлення справи для продовження розгляду в іншому складі суду задоволенню не підлягає, оскільки зазначене не передбачено цивільним процесуальним законом.

Підстави для постановлення окремої ухвали для вирішення питання кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , помічників та секретарів суддів, відсутні.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 рокускасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

С.М. Рубан