Справа № 471/201/22
Провадження №2/471/119/22
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" червня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Новік І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/201/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в шлюбі, який розірвано рішенням Братського районного суду Миколаївської області 16.11.2015 року. За період шлюбу подружжя народило двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких судовим наказом стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку боржника. Після розірвання шлюбу позивач народила сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_2 . На даний час разом сторони не проживають, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги тому позивач подала позов про стягнення аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1 ( а.с. 6 на звороті).

Також позивач та відповідач є батьками двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 7,8).

28.04.2021 року Братським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку.

Як встановлено судом, сторони не перебувають в шлюбі та проживають окремо, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, згоди на матеріальне утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно довідки Братської селищної ради від 26.01.2021 року ОСОБА_1 , має наступний склад сім`ї: сини - ОСОБА_7 , 2006 року народження, ОСОБА_8 , 2014 року народження, ОСОБА_6 2021 року народження (а.с. 8 на звороті).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що з відповідача вже стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів, але не меншу 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 15 квітня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 15.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ставку судового збору в розмірі 496 ( чотириста дев`ятсот шість) гривні 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Гукова