Ухвала

27 червня 2022 року

м. Київ

справа № 947/3060/22

провадження № 61-5602ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2022 року у справі за заявою комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2022 року Київським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» (далі - КП «ЖКС «Вузівський») заборгованості за надані житлово-комунальні послуги станом на 01 грудня 2021 року в сумі 8 102,54 грн та стягнення судового збору в розмірі 248,10 грн.

Ухвалою Київського районного суд м. Одеси від 16 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Київським районним судом м. Одеси 21 лютого 2022 року за заявою КП «ЖКС «Вузівський» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повернуто без розгляду.

Повертаючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що заяву про скасування судового наказу має право подавати боржник і органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заявником по даній заяві про скасування судового наказу є ОСОБА_1 , але будь-яких документів, що останній має право звертатися до суду в інтересах боржника ОСОБА_2 до суду не надано.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ, виданий Київським районним судом

м. Одеси 21 лютого 2022 року за заявою КП «ЖКС «Вузівський» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визнано неподаною та повернуто апелянту.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що ОСОБА_1 оскаржувався судовий наказ, який не входить до переліку ухвал, зазначених у частині першій статті 353 ЦПК України, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

23 червня 2022 року ОСОБА_3 засобами системи «Електронний суд»звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на судовий наказ Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2022 року (надійшла до суду 24 червня

2022 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись з судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованість

у розмірі 8 102,54 грн, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Київського районного суд м. Одеси від 16 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду з підстав того, що заяву про скасування судового наказу було подано особою, яка не

є стороною наказного провадження, та немає будь-яких документів на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухвалою Київського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати судовий наказ Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований місцевим судом (тобто в місцевий суд може бути подана заява про скасування судового наказу), то апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені у частини першій статті 353 ЦПК України. Даний перелік є вичерпним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Стаття 353 ЦПК України в своєму переліку не містить судового наказу як такого, що може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Порядок розгляду заяв про скасування судового наказу врегульований статтею 171 ЦПК України, що знаходиться в Розділі ІІ ЦПК України «Наказне провадження».

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на судовий наказ, що не підлягає апеляційному оскарженню, то Одеський апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги заявнику.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє боржника ОСОБА_2 (або ОСОБА_1 у випадку підтвердження його повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 ) права звернутися до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на судовий наказ Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2022 року, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Київського районного суду м. Одеси

від 21 лютого 2022 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси

від 16 травня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2022 року у справі за заявою комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про видачу судового наказу про стягнення

з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник