Єдиний унікальний номер 725/3000/22
Номер провадження 2/725/411/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Сумарюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 09.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Між ними постійно виникали сварки, внаслідок того,що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства.

Також зазначав, що відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали їх до повного розриву їхніх відносин.

Подружні стосунки між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та зазначив, що між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги.

Крім того зазначив, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин, їх малолітній син ОСОБА_4 проживає разом із батьком за його місцем проживання та перебуває на його утриманні та вихованні. Натомість дочка проживає разом із матір`ю.

На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Сина ОСОБА_4 залишити проживати раз із ним, а дочку ОСОБА_4 з матір`ю.

У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того надав копію постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо розірвання шлюбу. Крім того підтвердила відсутності спору між ними щодо проживання дітей.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1233, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.15).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Згідно ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

При цьому згідно постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/3128/22 від 09.06.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 вчинила відносно свого чоловіка домашнє насильство та її притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що Кримінальним кодексом України, а саме ст. 126-1 передбачена кримінальна відповідальність за систематичне вчинення домашнього насильства, то суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вже має ознаки кримінального правопорушення, попри те, що не містить його складу.

Таким чином у ОСОБА_1 є підстави передбачені Законом для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу, до досягнення дитиною одного року.

Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси, постійні конфлікти внаслідок несумісності характерів.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо вирішення питання про залишення дітей проживати разом із батьком та матір`ю, суд зазначає наступне.

У позовній заяві ОСОБА_5 зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким будуть проживати діти відсутній, а тому просив залишити проживати разом із ним сина, а з ОСОБА_2 залишити проживати дочку ОСОБА_4 ..

Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишається проживати разом і батьком, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матір`ю, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95,141,247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ), зареєстрований 09.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1233 розірвати.

Малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі, до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун