Провадження № 2/369/600/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.2020 року о 17.00 годині на 25 км автодороги М-06 сполучення «Київ-Чоп» (в межах Києво-Святошинського району Київської області), Відповідач, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» Tour, д.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду.

В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року відповідача, ОСОБА_4 , визнано винним у порушенні п.п. «б» п. 2.3, п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю позивача завдано значні механічні ушкодження, а позивачу завдано значних матеріальних збитків. Так, згідно Звіту № 0376-VV 2 «Про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу» від 10.08.2020 року, вартість матеріального збитку становить 195 611, 40 гривень.

Власник автомобіля «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав страхового полісу у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, розмір відшкодування завданого збитку за пошкоджений належний позивачу автомобіль, підлягає стягненню з відповідача, ОСОБА_4 .

Крім збитків, завданих позивачу у зв`язку фактичним знищенням автомобіля, позивачем понесені витрати, пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою, а саме вартість послуг евакуатора по транспортуванню мого автомобіля з місця аварії 890 гривень; оплата послуг за проведення оцінки вартості збитків нанесених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 3200 гривень; витрати на правничу допомогу адвоката 30 000 гривень;

Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, крім матеріальних збитків, позивачу завдана також і моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок пригоди він пережив нервовий стрес та душевне страждання, порушений звичний ритм та уклад життя, відсутність можливості щоденно користуватися власним автомобілем спричинило додаткові труднощі в пересуванні до місця роботи та додому, що на час пандемії COVID 19, набуває особливої актуальності. Спричинену мені моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 гривень.

Тому позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків за пошкоджений автомобіль - 195 611 грн. 40 коп., вартість послуг евакуатора - 890 грн. 00 коп., вартість послуг оцінки вартості майнової шкоди - 3200 грн. 00 коп. Всього матеріальної шкоди - 199 701 грн. 40 коп. Стягнути на його користь з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Судові витрати у розмірі 34 182 грн. 67 коп. покласти на відповідача

Ухвалою суду від 05.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

15.04.2021 року позивачем була подана до суду заява про зменшення позовних вимог згідно якої він просив суд стягнути з відповідача на суму завданих матеріальних збитків за пошкоджений автомобіль 93185,67 грн., вартість послуг евакуатора 890 грн., вартість послуг оцінки вартості майнової шкоди 3200 грн., а всього 97275,67 грн. Стягнути з відповідача 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 34182.67 грн

16.04.2021 року відповідачем було подано до суду відзив, згідно якого він зазначив що 18 лютого 2020 року Відповідач уклав із АТ «СГ «ТАС» (приватне) (далі - Страховик) договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого був забезпечений належний йому автомобіль Skoda Octavia Tour 1.9 TDI, Тип В 1, 2002 р.в., VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (далі - ТЗ). Строк дії договору з 18.02,2020 до 17.02.2021.

05 червня 2020 року Відповідач здійснив перереєстрацію вище вказаного ТЗ на сина ( ОСОБА_4 ), якому було видано новий номерний знак НОМЕР_5 .

Хоча на момент ДТП, яка відбулася 18.07.2020, автомобіль належав сину Відповідача, за кермом перебував Відповідач, який і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2020 по справі № 369/9086/20).

Позивач вже отримав страхову суму від AT «СГ «ТАС» ('приватне) у розмірі 102 425 грн., у лютому 2021 року, отже вимога про стягнення матеріального збитку за пошкоджений автомобіль Позивача у сумі 195 611,40 грн. є незаконною.

Послуги евакуатора у розмірі 890 грн. мають бути відшкодовані Страховиком, а не Відповідачем.

Вимоги Позивача про стягнення витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 30 000 грн. є необґрунтованими, не пропорційними до предмета спору та такими, що не підтверджені доказами

Вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. не підтверджена жодним одними доказами, є недоведеною та безпідставною

Тому відповідач просив відмовити у вимогах позову.

Ухвалою суду від 15.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог позову заперечував та проси в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2020 року о 17.00 годині водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , на 25 км автодороги М-06 сполучення «Київ-Чоп» (в межах Києво-Святошинського району Київської області), проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду , який в результаті зіткнення скоїв наїзд на металевий відбійник. При ДТП автомобілі та металевий відбійник отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року по справі № 369/9086/20 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ДПР18 № 320510 від 18.07.2020 року про адміністративне правопорушення) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „ Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „ Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „ Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду".

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю позивача завдано механічні пошкодження.

Згідно Звіту № 0376-VV 2 «Про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу» від 10.08.2020 року, вартість матеріального збитку заподіяного транспортному засобу «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_6 становить 195 611, 40 гривень.

Страховиком АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6865004, було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування в межах ліміту цивільної відповідальності у розмірі 102425,73 грн.

Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Стаття 1194 ЦК України визначає що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідальність є наслідком та означає засноване на законі зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).

При цьому, особа, внаслідок дій якої може бути спричинена шкода, має право застрахувати свою відповідальність у випадках, коли допускається страхування певних видів вини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В контексті цієї правової позиції Верховний Суд України зазначає про свободу права вибору потерпілого вимагати відшкодування шкоди за рахунок заподіювача шкоди чи страховика. Тобто, не ставиться у залежність від наявності у заподіювача шкоди застрахованої відповідальності обов`язок потерпілого подавати позов виключно до страховика заподіювача шкоди.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу наведених норм та досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5 як винна особа в настанні дорожньо-транспортної пригоди та заподіювач шкоди майну відповідача зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_6 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що відповідно складає вартість матеріальних збитків пошкодженого автомобіля 93 185,67 грн., вартість послуг евакуатора 890 грн., вартість послуг оцінки майна 3200, що разом складає 97 275,67 грн.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову в даній частині.

Що стосується моральної шкоди, то суд відмовляє в даних вимогах виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої у наслідок порушення її прав.

Згідно із п. 2, 4 ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні ділової репутації фізичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних доказів які встановлювали причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною шкодою його майну та виникненням обставин які складають моральну шкоду.

Стаття 137 ЦПК України визначає що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Беручи до уваги складність справи, кількість судових засідань, розмір суми що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивач витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення вимог позову.

Відповідно до ст. ст. 993, 1192, 1194 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму відшкодування матеріального збитку що становить 97 275,67 грн., 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 4099 грн. судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_3 адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко