Ухвала

30 червня 2022 року

м. Київ

справа № 175/1173/21

провадження № 61-5695ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби, про відшкодування шкоди.

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що у 2017 році співробітники Головного управління Національної поліції в Запорізькій області вилучили належний йому автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та помістили його на спеціальний майданчик по вулиці Сікорського, 478 у місті Запоріжжя. Підставою для здійснення зазначених дій стала постанова про арешт майна, видана Дніпровським відділом державної виконавчої служби.

Згідно з повідомленням Головного управління Національної поліції в Запорізькій областівід 16 березня 2021 року належний йому автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , утилізований шляхом реалізації на металобрухт.

ОСОБА_1 вказував нанезаконність дій співробітників Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оскільки згідно із відповіддю Південно-східного міжрегіонального управління юстиції від 04 березня 2021 року жодних виконавчих проваджень, де він є боржником, на виконанні не перебуває.

Посилаючись на те, що внаслідок незаконних дій відповідача йому була спричинена шкода в розмірі вартості автомобіля, з урахуванням уточнень, просив, стягнути з Державного бюджету України через Державне казначейство України в особі Головного управління в Дніпропетровській області на його користь 50 640,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій він просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що

у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить: 50 640,00 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом взято до уваги ціну і предмет позову, складність справи, а також ймовірний рівень суспільного інтересу до цієї справи й не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби, про відшкодування шкоди- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович