УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

14.06.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Гльози М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей,

про зміну місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить змінити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначене рішенням Житомирського апеляційного суду (№358/37/19 від 08.07.2020), передавши/залишивши його на виховання та проживання батьку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 19.01.2022 постановлено направити запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, відповідь на який надійшла до суду 26.01.2022.

24.01.2022 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 , у якому заявник просить невідкладно розглянути її клопотання та закрити провадження у справі; за належних правових підстав та об`єктивних доказів, що свідчать про порушення закону України, а також ознаки скоєного злочину групою відомих осіб за попередньою змовою, що має правову кваліфікацію за ст. 212, 356, 367, 382 та 396 КК України, винести окрему ухвалу та спрямувати її для виконання до правоохоронних органів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 та його адвокат Якимчук М.О. приховують від суду істотні обставини справи, а саме що постановами Житомирського апеляційного суду та Верховного Суду у справі №358/37/19 було зобов`язано ОСОБА_1 передати дитину матері ОСОБА_2 , однак ОСОБА_1 рішення суду не виконує та вимагає його скасувати. Також в іншому суді на розгляді перебуває позов про визначення місця проживання дитини з батьком (справа №361/9880/21), що є підставою для залишення позову без розгляду. Крім того, позивач не повідомив про зміну свого місця проживання, та разом з дитиною мешкає в м. Бровари.

Позивач та його представники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій вказав, що з 25.02.2022 він зарахований у списки особового складу військової частини НОМЕР_1, та з 09.03.2022 перебуває на виконанні бойового завдання поза межами м. Житомир, у зв`язку з чим просив відкладати усі судові засідання за його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання за заявою адвоката Янчука М.О., оскільки, відповідно до матеріалів справи, інтереси позивача представляє також адвокат Грішин Є.О., який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Також судом враховано, що клопотання про відкладення розгляду справи стороною позивача подавалися неодноразово з аналогічних підстав, однак докази наявності поважних причин для відкладення розгляду справи до суду не надавались.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання відповідача від 24.01.2022, суд зазначає, що частиною 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 не містить будь-яких обґрунтованих відомостей про те, що наявні обставини, які відповідно до положень ч.1 ст.255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання про закриття провадження задоволенню не підлягає.

Частинами 1, 2 статті 262 ЦПК України визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Відповідач просить постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212, 356, 367, 382, 396 КК України, при цьому, у своєму клопотанні ОСОБА_2 не наводить відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 та його адвокатом Якимчуком М.О. діянь, які містять ознаки злочинів в розумінні ст.11 КК України. Клопотання не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, якими є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), та судом таких обставин не встановлено. Доказів щодо вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 діянь, які містять ознаки злочинів, заявником до клопотання не долучено.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст. 262 ЦПК України, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Пунктом 4 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

ОСОБА_2 у своєму клопотанні посилається на те, що у провадженні іншого суду перебуває позов про визначення місця проживання дитини з батьком (справа №361/9880/21). При цьому, предметом судового розгляду у даній справі є зміна місця проживання дитини, отже предмет позову у даній справі та й справі №361/9880/21, не є тотожними, що виключає залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, клопотання ОСОБА_2 від 24.01.2022 задоволенню не підлягає.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При зверненні з позовом до суду позивач вказав місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, у відповідь на який надійшла інформація про, те що станом на день надання відповіді на запит, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не значиться зареєстрованою за вказаною в позовній заяві адресою.

Відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України, судом було прийнято рішення про відкриття провадження у справі.

У подальшому, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що у заявах, які надходили до суду від імені відповідача, зазначається місцем проживання останньої: АДРЕСА_2 .

Судове засідання у даній справі відкладалось неодноразово, у тому числі з метою забезпечення відповідачу можливості реалізації її прав та належного подання до суду відповідних доказів.

Для встановлення та документального підтвердження інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області.

26.01.2022 з офіційної електронної адреси ДМС у м.Києві та Київській області на офіційну електронну адресу суду надійшла інформації про реєстрацію місця проживання відповідача, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на « ОСОБА_7 », її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 82-83).

Суд зазначає, що відповідно до предмету позову та змісту позовної заяви, жодних підстав для застосування правил альтернативної підсудності в порядку ст.28 ЦПК України, не вбачається.

Важливість визначення юрисдикції та підсудності підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі "BELLEv. FRANCE").

При постановленні даної ухвали суд також враховує положення ст.44 ЦПК України, відповідно до яких учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Положення цієї статті вказують на те, що дії, які спрямовані на зміну підсудності справи, є зловживанням процесуальними правами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач свідомо зазначив у позові неправильну адресу відповідача з метою зміни підсудності справи, оскільки він не міг не знати, що за адресою, за якою зареєстровано місце проживання його самого, відповідач не проживає та не зареєстрована. Такі дії позивача призвели до помилкового відкриття провадження у справі, оскільки спір не підсудний Богунському районному суду м. Житомира.

Частина перша ст.378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, у даному випадку відсутні підстави для звернення з позовом до Богунського районного суду м. Житомира, даний спір повинен розглядатися судом за правилами загальної підсудності - за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання відповідача, яким за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та АДРЕСА_2 .

Таким чином, належним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на даний спір, та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей, про зміну місця проживання дитини, є Богуславський районний суд Київської області, а тому з метою дотримання правил територіальної підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали справи за підсудністю до зазначеного суду.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Передати справу №295/134164/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей, про зміну місця проживання дитини, за підсудністю на розгляд до Богуславського районного суду Київської області, на підставі територіальної підсудності.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі та постановлення окремої ухвали - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирськогоапеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова