ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4023/22 Справа № 212/483/22 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання-Євтодій К.С.

сторони справи:

заявник- ОСОБА_1

заінтересована особа- ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ В ОСОБІ ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою заінтересованої особи - ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ В ОСОБІ ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року, ухваленого суддею Чайкіним І.Б. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 19 січня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просила суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області Української РСР.

В 1989 році зареєструвалася для проживання в квартирі АДРЕСА_1 де постійно проживала та була зареєстрована до 04.09.1992 року.

В 1978 році вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 .

В 1992 році вона купила квартиру АДРЕСА_2 в якій була зареєстрована та мешкала з 29.09.1992 року по 23 липня 2002 року.

В липні 2002 року продала вищевказану квартиру та тимчасово поселилася за адресою: АДРЕСА_3 у своєї родички.

В 2002 році загубила свої особисті документи, зокрема, паспорт. При зверненні до Міграційної служби Саксаганського району в м.Кривому Розі в Дніпропетровській області для отримання паспорту громадянина України їй було відмовлено у його видачі в зв`язку з тим, що після проведення перевірок не встановлено факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, що необхідне для отримання паспорту громадянина України та рекомендовано звернутись до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ В ОСОБІ ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ про встановлення факту, що має юридичне значення задоволена.

Встановлено факт постійного проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права ставить питання про його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні її вимог про встановлення факту постійного проживання на території України.

При цьому, скаржник зазначає, що Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не було належним чином повідомлене про дату розгляду справи, що є підставою для скасування судового рішення. Скаржник зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі окремого провадження винесена судом 18 січня 2022 року, а оскаржуване судове рішення ухвалено наступного дня 19 січня 2022 року.

ГУ ДМС у Дніпропетровській області вказує на те, що поданими Ямасовою доказами не доведено факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки останньою зокрема не надано копії трудової книжки, атестату або диплому про навчання, копію домової книги з штампом реєстрації на території України, копії паспорта громадянина колишнього СРСР 1974 року з внесенням напису ораганами внутрішніх справ України «громадянин України» тощо. Зокрема копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 підтверджує лише факт народження заявниці і не підтверджує факт її проживання на України станом на 24 серпня 1991 року. Довідка про реєстрацію місця проживання, видана виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради підтверджує лише факт проживання ОСОБА_1 у період з 29.09.1992 по 23.07.2002 по АДРЕСА_4 і не може бути доказом її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Акт про фактичне проживання від 17.01.2022 підтверджує тільки той факт, що ОСОБА_1 з 30 вересня 2010 року мешкає за адресою: АДРЕСА_3 і жодним чином не підтверджує факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Також скаржник зазначає, що Довідка відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №10132 від 07.07.2021, де зазначено, що ОСОБА_1 з 28.03.1989 року по 04.09.1992 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 не може бути належним доказом проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки вона є вторинним документом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку заявника ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги заінтересованої особи, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 09 вересня 1978 року вступила в шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.8)

Згідно довідки ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ №10132 від 07.07.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.03.1989 року по 04.09.1992 року була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 10).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 29.09.1992 року по 23.07.2002 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.11).

Актом про фактичне проживання від 17.01.2022 року засвідчено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 з 30 вересня 2010 року по теперішній час (а.с.12).

Відповідно листа САКСАГАНСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ У М. КРИВОМУ РОЗІ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ ОСОБА_1 повідомлено, що однією з підстав для встановлення належності до громадянства України є постійне проживання особи станом на 24.08.1991 року на території України або факт проживання в Україні станом на 13.11.1991 року. Цей факт має бути доведений документально (а.с.5-6).

Таким чином, з наданих до суду письмових доказів судом встановлено, що заявниця, яка є уродженкою УРСР 1960 року, у віці 29 років була зареєстрована на території України з 1989 року по 1992 рік за адресою: АДРЕСА_5 , згодом була зареєстрована з 1992 року по 2002 рік за адресою: АДРЕСА_4 , в тому числі і станом на 24 серпня 1991 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 виходив з того, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України та з урахуванням наявності доказів на підтвердження постійного проживання на території України, в тому числі станом на 24.08.1991 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак частково погоджується з доводами заінтересованої особи, щодо наявності підстав для скасування судового рішення через неналежне повідомлення заінтересованої особи про дату час і місце засідання суду, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовую свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Матеріалами справи встановлено, що у січні 2022 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про встановлення факту постійного проживання на території України та ухвалою від 18 січня 2022 року суд першої інстанції прийняв до розгляду і відкрив провадження у справі окремого провадження та призначив судове засідання на 19 січня 2022 року на 13:00 годин (а.с.17).

З супровідного листа суду від 19.01.2022 видно, що ухвалу про відкриття провадження суд першої інстанції надіслав заінтересованій особі та заявнику ОСОБА_1 19 січня 2022 року, тобто в день ухвалення оскаржуваного судового рішення, при цьому, інших доказів належного повідомлення заінтересованої особи про дату, час і місце судового засідання ( передача електронною поштою тощо) матеріали справи не містять.

З наведених вище підстав доводи ГУ ДМС у Дніпропетровській області у цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення.

Встановлення факту проживання на території Україні заявнику необхідно для отримання паспорта.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з підпунктами а), в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Згідно з пунктом 33 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_4 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 надала оригінал і ксерокопію довідки Форми Б Серія 081293 (Довідка про умовно дострокове звільнення засудженої), виданої ОСОБА_8 . Державним департаментом України з питань виконання покарань (виправна колонія №79 Дніпропетровської області) від 14.09.2001, в якій працівником установи зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, вдова, відбувала покарання у місцях позбавлення волі з 17.10.2000 по 14.09.2001 та звільнена умовно-достроково за постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.09.2001, відповідно до ст.52 КК України на не відбутий строк 07 місяців 4 дні.

Окрім того, зазначена довідка про звільнення з місць позбавлення волі, яка завірена печаткою установи виконання покарань, містить відомості про те, що звільнена особа прямує до місця проживання: АДРЕСА_4 , а також у довідці зазначено паспортні дані засудженої ОСОБА_8 , вказано Паспорт Серії НОМЕР_1 , виданий ВВС Жовтневого райвиконкому м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 12.05.1992 року.

Отже, надана ОСОБА_1 . Довідка про звільнення, у сукупності з іншими наданими нею доказами, зокрема Довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №10132 від 07.07.2021, де зазначено, що ОСОБА_1 з 28.03.1989 року по 04.09.1992 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , підтверджують той факт, що станом на 24 серпня 1991 року заявник проживала на території України, мала паспорт громадянина України Серії НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ Жовтневого райвиконкому м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 12.05.1992 року, який згодом втратила, оскільки на час видачі паспорта у 1992 році, остання б його не отримала, якби не мешкала на території України.

На підставі викладеного вище, колегія судів приходить до висновку, що правильне по суті судове рішення підлягає скасуванню з підстав порушення судом норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області в особі Покровського відділу у місті Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ В ОСОБІ ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: