У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2022 Справа №607/7661/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, а саме: усунути перешкоди щодо користування та розпорядження грошовими коштами, які направленні в якості волонтерської допомоги шляхом виконання транзакції з допомогою міжнародної системи грошових платежів SWIFT, які ініційовані Шелест Іваном; здійснити зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 згідно проведених валютних операцій від 07.04.2022 р. та 08.04.2022 р. та виплату відповідних грошових коштів; зняти (скасувати) встановлені для ОСОБА_1 обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на її поточному рахунку, та стягнення грошових коштів: 8000 Євро грошових переказів здійснених 07.04.2022 р. та 08.04.2022 р. ОСОБА_2 на банківський рахунок ОСОБА_1 ; 3 % річних у розмірі - 45,11 Євро; 503 438, 49 грн. пені (неустойки) у розмірі 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день прострочення, а також моральної шкоди в розмірі 100000рн.

За правилами ст.27 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються за її місцезнаходженням, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» є м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідно до ч.5 ст.28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Обираючи підсудність за власним вибором позивач зі слався саме на зазначену норму, однак ознайомившись із позовними вимогами встановлено, що вимоги позивача не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», підстав для застосування до позову альтернативної підсудності за вибором позивача, яка визначена ст. 28 ЦПК України, не вбачається, оскільки спірні правовідносини між позивачем та відповідачем не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що є споживачем послуг банку, зокрема у сфері залучення коштів на кредитній основі.

В той же час, суд звертає увагу на те, що справді відповідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнтом банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, водночас п. 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

В даному ж випадку, ознайомившись із викладеними позивачем обставинами встановлено, що 07.04.2022року та 08.04.2022року ОСОБА_2 було здійснено грошові перекази SWIFT на рахунок ОСОБА_1 , що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», у якості фінансової допомоги жертвам війни, кошти були заблоковані банком, з посиланням на те, що переказ ініційовано громадянином Російської Федерації, та поміщені на спеціальний рахунок банку для санкційних платежів.

Таким чином позивач не є споживачем послуги банку, як він сам зазначає, у сфері залучення коштів на кредитній основі, а є отримувачем коштів згідно проведених валютних операцій по SWIFT переказах.

За офіційним визначенням, споживач це фізична особа, яка купує, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право захисти свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про:

-про усунення недоліків товару;

-про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості;

-про розірвання договору і відшкодування понесених збитків;

-про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості.

Жодних обґрунтувань щодо того яке саме право як споживача порушено не зазначено. Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 не є споживачем в розумінні вище зазначених норм Закону. Предмет позову в даному ж випадку є зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» на вчинення дій, які б призвели до виплати грошових коштів, що були ініційовані як SWIFT перекази, стягнення цих коштів та відшкодування, як вважає позивач, завданої їй моральної шкоди.

Приписами п.1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки місцезнаходженням відповідача, Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» є м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для розгляду цього позову, а тому керуючись п.1 частини першої статті 31 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня постановлення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня постановлення, апеляційної скарги.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк