Справа № 211/2297/20
Провадження № 2/211/1416/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Сарат Н.О.

за участю секретаря судового засідання С.М. Зоріної

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,-

встановив:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення та гаряче водопостачання, обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.10.2015 року по 01.02.2020 року за послуги з централізованого опаленні в розмірі 34897,35 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в спрощеному провадженні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Курдюмов М.М. до суду надав письмові пояснення в яких, проти позовних вимог заперечує, просить застосувати строк позовної давності, крім того вказує, що як вбачається з акту про встановлення факту не проживання громадянина за місце реєстрації, ОСОБА_1 не мешкає за адресою: кв. АДРЕСА_2 - з 2006 року, а отже не споживає комунальні послуги Комунального підприємства теплових мере «Криворіжтепломережа». Факт непроживання ОСОБА_1 додатково підтверджується виписки по рахунку АТ «Альфа-Банк», з якої вбачається він користувався коштами на території Києва. А також витягом договору оренди, з якого вбачається, що ОСОБА_1 орендував приміщення в м. Київ. Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній до листопада 2017 року, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має нам отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року споживач- споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний та колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, я користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про на; житлово-комунальної послуги. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не мешкає в житловій квартирі, де утворилася заборгованість, не є її власником чи співвласником - є очевидним, що він не отримує та не має наміру отримувати послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою кв. АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не укладалося жодних договорів з КП «Криворіжтепломережа» на отримання комунальних послуг за адресою: кв. АДРЕСА_2 . Також не укладався подібний договір із відповідачем ОСОБА_2 . З відповідачем-2, ОСОБА_1 , взагалі не укладалося жодних договорів щодо солідарної відповідальності з відповідачем-1, ОСОБА_2 , щодо оплати послуг з теплопостачання за адресою: кв. АДРЕСА_3 . Таким чином, відповідач-2 не є солідарним боржником у визначенні ст. 541 І України, а отже покладення на нього солідарної відповідальності - буде йти всупереч законом. Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.10.2015р. по 01.02.2020 року, що значно перевищує трирічний строк позовної давності. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з частиною першою статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 та є споживачами послуг з централізованого опалення, що надається КПТМ «Криворіжтепломережа».

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, чинним на момент звернення позивача до суду, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Обов`язок споживачів оплатити надані послуги встановлено статтею 68 ЖК України, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно частини першої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на період виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на період виникнення спірних правовідносин) до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на період виникнення спірних правовідносин) розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідачі у порушення обов`язку по сплаті отриманих послуг, у повному обсязі їх не сплачували, внаслідок чого у них виникла заборгованість за надані послуги, що вбачається з розрахунку суми заборгованості.

Суд критично ставиться до акту про встановлення факту не проживання громадянина за місце реєстрації, ОСОБА_1 не мешкає за адресою: кв. АДРЕСА_2 - з 2006 року, оскільки факт проживання особи не може встановлюватись у такий спосіб за тривалий період, який складає більше як 16 років. Так, візуальним обстеженням квартири можна встановити факт проживання особи за певною адресою на дату обстеження.

Але, навіть проживання в іншому місці не звільняє відповідача ОСОБА_1 від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено його реєстрацію у зазначеній квартирі, а посилання відповідача на те, що він є неналежним відповідачем або не солідарним, спростовуються матеріалами справи, оскільки він був зареєстрований у вказаній квартирі, а отже був користувачем наданих послуг та несе солідарну відповідальність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18.

Крім того, послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у своїй квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від проживання споживача.

Окремі члени сім`ї споживача можуть бути звільнені від оплати за послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення при тимчасовій відсутності за основним місцем проживання за умови надання до житлово-експлуатаційної організації письмової заяви та відповідних документів з іншого місця перебування (роботи, лікування, навчання, довготривалого відрядження).

Таким чином, щоб споживач звільнявся від оплати за комунальні послуги, йому потрібно виконати всі необхідні умови у законний спосіб: надати інформацію про відсутність у місці реєстрації виконавцю послуг, надати довідку з фактичного місця проживання.

Доказів вчинення жодної з цих дій відповідачем не надано, а тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від оплати за послуги з централізованого опалення за період його реєстрації за вказаною адресою за який нарахована заборгованість.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 має солідарний з іншим відповідачем обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, його посилання на те, що заборгованість має бути стягнута з іншого споживача, а не з нього, є необґрунтованими.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу за послуги з централізованого опалення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4 за період з з 01.10.2015 року по 01.02.2020 року становить 34897,35 грн..

Разом з тим, представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання споживачем обов`язку з оплати комунальних послуг, сплата яких відповідно до закону повинна здійснюватися щомісячно, позовна давність обчислюється з моменту настання строку сплати чергового платежу.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Так, до суду із позовною заявою позивач звернувся 21.04.2020 року. Виходячи з наданого розрахунку, не спростованого відповідачами, суд приходить до висновку про наявність боргу про наявність солідарного боргу за період з 01.02.2017 року по 01.02.2020 рік в суму 20560,01 грн. в межах строку позовної давності.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 1238,41 грн., стягнувши їх з відповідачів на користь позивача, з кожного по 619, 21 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа» ідентифікаційний код 03342184, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, заборгованість за період з 01.02.2017 року по 01.02.2020 року по оплаті за послуги з централізованого опалення у розмірі 20560 (двадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 619 (шістсот дев`ятнадцять) гривень 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 619 (шістсот дев`ятнадцять) гривень 21 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.06.2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат