Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2022 Справа №607/13888/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Авдєєнка В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, встановлення графіку побачень, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, встановлення графіку побачень.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач у справі є батьком ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є квартира АДРЕСА_1 . Однак 17 грудня 2020 року відповідач добровільно залишив вказане місце свого проживання та реєстрації, вибув на постійне проживання в інше житло - квартиру АДРЕСА_2 , про що він безпосередньо зазначив у власній позовній заяві від 15 лютого 2021 року про розірвання шлюбу. Вказані обставини також підтверджуються рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року у справі № 607/2922/21, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Після розірвання шлюбу сторони остаточно не визначили, з ким повинні проживати малолітні діти, хоча останні фактично проживають за місцем своєї реєстрації з позивачкою у квартирі АДРЕСА_1 . Внаслідок відсутності між сторонами погодження щодо місця проживання дітей відповідач систематично погрожує позивачці, що забере дітей проживати до себе. Вказує, що він має право вільно забирати малолітнього ОСОБА_6 із садочку. ОСОБА_4 неодноразово вчиняв фізичне та психологічне насильство над малолітнім ОСОБА_7 , що підтверджується відеозаписом, поясненнями ОСОБА_7 , наданими працівникам Національної поліції. З огляду на вказані обставини, ОСОБА_7 боїться залишатись з батьком наодинці без мами. Зважаючи на страхи ОСОБА_7 , позивачка пропонує відповідачу побачення у своїй присутності у її позаробочий час, що викликає невдоволення відповідача. Користуючись фактом своєї реєстрації за місцем реєстрації дітей, маючи ключ від відповідної квартири, ОСОБА_4 приходить без згоди ОСОБА_1 у квартиру, де проживають діти, пізно ввечері та допізна залишається там, що порушує режим дітей, оскільки вони не можуть вчасно лягти спати, є емоційно збудженими перед сном, довго не можуть після цього заснути.

З огляду на зазначене, позивачка просила суд визначити місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з нею за місцем їх реєстрації - АДРЕСА_3 ; встановити ОСОБА_4 наступний графік побачення з малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : за межами місця проживання дітей, у присутності ОСОБА_1 : щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 18.00 до 20.00 годин, а також щонеділі з 11.00 годин до 16.00 годин.

Ухвалою судді від 28 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, встановлення графіку побачень. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

20 вересня 2021 року судом зареєстровано зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року у цивільній справі № 607/2922/21. У шлюбі народилися діти - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які після розірвання шлюбу залишились проживати з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 прагне брати участь у вихованні дітей та виконувати свої батьківські обов`язки, проте ОСОБА_1 не бажає, щоб батько бачився з дітьми та всіляко перешкоджає їхньому спілкуванню. Постійно створює перешкоди йому у вихованні та спілкуванні з дітьми, забороняє їм спілкуватися з батьком, негативно їх налаштовує. Через це ОСОБА_8 звертався із відповідними заявами до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради. Зокрема, він 25 серпня 2021 року звернувся до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради із заявою про визначення способу участі батька у вихованні дітей та встановлення графіку та порядку побачень з сином ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , йому було відмовлено у визначення графіку побачення з дітьми.

З огляду на вказане, ОСОБА_4 просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення та з правом поїздок по території України відповідно до графіку побачень: кожного понеділка, середи і п`ятниці із 16:30 год. до 20:30 год.; кожні перші, треті вихідні місяця, починаючи із 16:30 год. п`ятниці до 20:30 год. неділі; кожного року у період літніх канікул із 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул із 09 січня до 14 січня; побачення дітей з батьком відбуваються без присутності матері дітей; якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на ОСОБА_8 покладається обов`язок повідомлення матері дітей ОСОБА_1 про місце перебування неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; допустити можливість щоденного спілкування, до однієї години на день, батька з синами, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; допустити можливість батька брати участь у навчальних, вихованих заходах дітей із дотриманням розпорядку навчального закладу.

Також 20 вересня 2021 року ОСОБА_4 подав суду відзив на первісну позовну заяву, у якому просив у задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та встановлення графіку побачень відмовити. Покликався на те, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даний час проживають з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 , за взаємною згодою двох батьків. Покликався на те, що позивачка ОСОБА_1 у свої позовних вимогах просить встановити місце проживання дітей і за місцем проживання матері, і за конкретною адресою, що суперечить нормам чинного законодавства. Позивач не виклала обставини про те, що місце проживання дітей не встановлено за згодою подружжя. Немає посилання на докази цього спору. Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), не вказано якими саме діями відповідач не визнає, порушує, чи оспорює його права відносно місця проживання дитини. В позовній заяві відсутні роз`яснення, в чому спір між позивачем і відповідачем в цій частині. Відповідач не заперечує факту проживання дітей з матір`ю. Вважає, що запропонований позивачем графік буде обмежувати право на участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позивачка чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми.

06 жовтня 2021 року судом зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, поданий позивачкою ОСОБА_1 , у якому вона стверджувала, що доводи відповідача про те, що місце проживання дітей в квартирі АДРЕСА_1 з позивачкою визначено за взаємною згодою сторін по справі не відповідають дійсності, оскільки відповідач не погоджував з нею місце проживання дітей у вказаній квартирі, він разом із свої батьком ОСОБА_10 чинять перешкоди дітям в користуванні квартирою, що підтверджується судовим спором у справі № 607/11584/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей до ОСОБА_11 про усунення перешкод в користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей, третіх осіб ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою. У відзиві відповідач вказує, що вимога позивачки визначити місце проживання дітей з нею та конкретною адресою суперечить вимогам законодавства, однак не здійснює посилання на відповідну норму законодавства, яка б визначала протиправність такої вимоги.

Позивачка зауважила, що відповідач не надав будь-яких доказів своїх тверджень про те, що вона чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, як і не заявив зустрічний позов, адже зустрічний позов може бути поданий у строк подання відзиву на позовну заяву. Крім того, відповідач не обумовив, яким саме чином запропонований позивачкою порядок участі відповідача у вихованні дітей буде порушувати його права.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем ОСОБА_4 суду подано 11 жовтня 2021 року. Він вказав, що ніколи не вимагав зміни місця проживання малолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не намагався відібрати дітей у матері або визначити місце проживання дитини разом з ним. Позивач ОСОБА_1 ніколи не пропонувала закріпити у письмовій формі згоду щодо визначення місця проживання дітей, проте ОСОБА_4 не має заперечень щодо такої пропозиції. Спір між відповідачем та ОСОБА_1 пов`язаний не з тим, що діти проживають з матір`ю, а з тим, що позивач ОСОБА_1 чинить перешкоди в спілкуванні з синами, а тому вважає, що відсутній спір про встановлення місця проживання дітей.

Відповідач за первісним позовом вважає, твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_8 чинить дітям перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 необґрунтованими, так як ОСОБА_1 фактично самостійно визначила порядок користування квартирою, особисто обравши собі у квартирі одну із кімнат для проживання з дітьми. Після розлучення він неодноразово пропонував ОСОБА_1 передати у приватну власність дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 2-х кімнатну квартиру площею 70 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 , проте вона відмовилася.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом: встановлення для ОСОБА_4 графіку зустрічей з його сином ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 : кожної п`ятниці з 17:00 до 19:00 години; встановлення для ОСОБА_4 порядку зустрічей з його малолітніми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 : побачення ОСОБА_4 із дітьми проводити у дитячому розважальному центрі «Країна мрій» (вулиця 15 Квітня, 5а, Тернопіль, Тернопільська область, 46001), у присутності представника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, без присутності матері дітей ОСОБА_1 , із покладенням на ОСОБА_4 обов`язку оплачувати витрати, пов`язані із такими побаченнями; зобов`язання ОСОБА_1 : кожної п`ятниці з 17:00 до 19:00 години забезпечити явку малолітніх ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у приміщення дитячого розважального центру «Країна мрій» (вул. 15 Квітня, 5а, Тернопіль, Тернопільська область, 46001), починаючи з дати постановлення ухвали про забезпечення позову і до набрання чинності рішення суду по справі № 607/13888/21 - відмовлено.

Протокольною ухвалою, постановленою у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 19 жовтня 2021 року, судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року матеріали цивільної справи № 607/13888/21 надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання письмового висновку щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 та щодо способу участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні із синами, що відповідає змісту ч. 4 ст. 19 СК України.

30 березня 2022 року на адресу суду надійшло рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 276 від 23 березня 2022 року «Про затвердження висновку щодо недоцільності визначення місця проживання дітей та встановлення порядку участі у вихованні дітей».

03 травня 2022 року відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 подав суду пояснення учасника справи, у якому вказав, що нещодавно йому стало відомо, що його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають разом із ОСОБА_1 , як про те стверджує остання. Діти проживають разом із бабусею ОСОБА_17 (матір`ю ОСОБА_1 ) на території Лопатинської територіальної громади. Вважає, що на даний момент ОСОБА_1 не бере прямої участі у вихованні дітей.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, яке відбулося 10 травня 2022 року, без видалення до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.

24 травня 2022 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_4 подано суду клопотання про витребування доказів, у задоволенні яких було відмовлено.

27 травня 2022 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_4 подано суду клопотання про приєднання доказів, яке було задоволено частково - у частині приєднання актів оцінки рівня безпеки дитини від 10 травня 2022 року та акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації.

27 травня 2022 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_4 подано суду клопотання про залучення третьої особи ОСОБА_12 до участі у справі, у задоволенні якого йому було відмовлено.

Ухвалою суду від 31 травня 2022 року відмовлено у задоволенні усної заяви ОСОБА_4 про відвід судді Герчаківської О. Я. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, встановлення графіку побачень, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

03 червня 2022 року ОСОБА_4 до суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи інформації про його колишню дружину, факти значної трудової зайнятості, неподання до суду своїх робочих графіків, фактів відмови від проживання з дітьми та перевезення дітей на проживання у Львівську область до своїх батьків, у задоволенні якого було відмовлено.

Також 03 червня 2022 року ОСОБА_4 подав суду клопотання, у якому просив долучити до матеріалів справи № 607/13888/21 у якості доказів відповідь Тернопільської обласної державної адміністрації від 03 червня 2022 року про медичний нагляд за малолітніми дітьми в медичних закладах міста Тернополя. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 вважає, що після розлучення ОСОБА_1 ніякого медичного забезпечення малолітнім дітям не проводила, не цікавиться і не забезпечує їм належного медичного обслуговування, у задоволенні якого йому було відмовлено.

Вищевказані клопотання подавалися після закриття підготовчого провадження у справі, неможливість їх подання у підготовчому судовому засіданні, зокрема, що стосується інформації про лікування та обстеження спільних дітей сторін, ОСОБА_4 не обґрунтовував. Натомість ОСОБА_1 визнала, що задля забезпечення належного матеріального становища дітей вона працевлаштувалася лікарем-кардіологом в медичному центрі «Медтайм», де графік роботи є плаваючим, дату та час прийому з нею заздалегідь погоджують.

16 червня 2022 року відповідач-позивач ОСОБА_4 повторно усно заявив відвід судді Герчаківській О. Я. з процесуальних підстав, який підтримала адвокат Дячук С. І. Суд протокольною ухвалою, з урахуванням думок учасників вирішив заявлений повторно відвід шляхом залишення усної заяви ОСОБА_4 про відвід судді Герчаківської О. Я. без розгляду.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 підтримала вимоги первісного позову та просила їх задоволити; щодо задоволення зустрічного позову не заперечила частково: щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 18.00 год. до 20.00 год., у вихідні - щонеділі з 11.00 год. до 20.00 год. поза місцем проживання дітей в присутності матері та за бажанням дітей. Вказала, що при встановленні графіку побачень ОСОБА_4 з дітьми, згода останніх на побачення з батьком є обов`язковою. Також слід врахувати їх графік: старший син відвідує шкоду до 15 год. 00 хв., потім іде додому, обідає, у понеділок та середу з 16.30 год. до 18.00 год. він має заняття у малій комп`ютерній академії. По неділях вони можуть їздити у школу малювання. Молодший син відвідує дитячий садочок з 08 год. або 08 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв. - 17 год. 30 хв. На даний час, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, діти сторін тимчасово проживають у батьків позивачки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у селищі Лопатин Червоноградського району. Житло на АДРЕСА_5 належить батьку колишнього чоловіка, діти там зареєстровані: з 2011 року старший, а з 2017 року - молодший. В цьому житлі проживає та зареєстрована позичка. Також зареєстровані колишній чоловік та його батьки, але вони там не проживають.

Представник позивачки за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адвокат Авдєєнко В. В. у судовому засіданні підтримав вимоги первісного позову та просив їх задоволити; щодо задоволення зустрічного позову не заперечив частково. При визначенні порядку участі батька у вихованні дітей просив урахувати час на навчання та робочий часу позивачки. Діти бажають зустрічатися з татом тільки в присутності мами. Не заперечив щодо можливості проведення побачень батька з дітьми за участі матері щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці після 18 год. до 20 год., щонеділі з 11 год. до 20 год. поза місцем їх проживання за бажанням дітей.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , його адвокат Дячук С. І., підтримали вимоги зустрічного позову, а також всі заяви та клопотання подані в межах цього позову. ОСОБА_4 пояснював, що позивачка з ним не узгоджувала графік побачень з дітьми, одразу звернулася із позовом до суду, вона сприяє конфлікту, відчужила дітей від батька, все це робить в присутності дітей, негативно до них ставиться, зовсім не дбає про дітей. Відповідач-позивач просив відмовити ОСОБА_1 в позові та задовольнити години його побачень.

Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської радив судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, який стосується первісного та зустрічного позовів.

У судовому засіданні 31 травня 2022 року у присутності психолога органу опіки та піклування ОСОБА_20 було з`ясовано думку малолітніх дітей з приводу спірних правовідносин.

Зокрема, ОСОБА_21 повідомив, що йому 10 років, він проживає за адресою АДРЕСА_6 . Проживає з мамою ОСОБА_1 і братом ОСОБА_6 . Колись з ними жив тато. На час війни він з братом живе в бабці ОСОБА_22 та діда ОСОБА_19 - то батьки мами - у АДРЕСА_7 . В бабусі добре і комфортно, мама приїздить кожних вихідних. В бабусі він навчається он-лайн в школі, англійську мову вчить. Коли жив в м. Тернополі, то ходив до школи № 23, закінчив 5 клас. В школу ходив сам, пішки близько 15 хв., уроки закінчувались о 14 год. 25 хв. Також ходив в малу комп`ютерну академію у понеділок та середу з 16 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. На вихідних з мамою йшли в кінотеатр або гуляти, в неділю - до церкви. Тато приходить, але ночувати не залишається. Він бив маму, обзивав її, як і бабця ОСОБА_23 . ОСОБА_7 не хоче бачитися з татом, бо після закінчення четвертого класу, той забрав ОСОБА_7 і почав говорити, що мама погана. Забрав в ОСОБА_7 кімнату, бив маму і обзивав, виганяв з квартири. ОСОБА_7 він також бив, кинув в нього телефоном, одного разу тарілку з оладками зі сметаною перевернув на голову. Ставив ОСОБА_7 на коліна та заставляв читати і знімав це на телефон. Ще душив сина за те, що той виключив роутер. А вночі викинув мами телефон у вікно, бо не міг виключити ліхтарик, думав, що вона знімає відео. Тато приходив вдень і закривався в кімнаті, яку забрав у ОСОБА_7 . Приходив і питав як справи, питав про оцінки. Одного разу мама відпустила ОСОБА_7 з татом, а ОСОБА_6 він не брав. Коли батько брав ОСОБА_7 гуляти, то зустрічався із іншою «тьоткою». ОСОБА_7 із братиком хочуть повернутися у м. Тернопіль в квартиру, де вони жили з мамою.

ОСОБА_24 повідомив, що до повітряних тривог він жив з мамою і братом ОСОБА_7 . Тато просто ходив і викликав поліцію. ОСОБА_6 ходив в садочок, грався, їв, спав, а потім приходила мама і забирала його, вони йшли додому, гуляли з мамою. ОСОБА_25 не гуляв, він просто ходив з іншою тьотею, з нею гуляв і з іншою дівчинкою. Мама приїжджає в село, де він зараз живе. Тато також приїздив до бабусі ОСОБА_26 . Маркіян хоче повернутися в м. Тернопіль та жити з братом, мамою, хоче, щоб всі проживали разом. Татко з ним не грається або не завжди грається, він займається комп`ютером, гріє їсти і робить бутерброди. Читає казку і купає мама.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши пояснення малолітніх дітей сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/2922/21 від 15 березня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 27.

Під час перебування сторін у шлюбі в них народилися діти:

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції;

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12 січня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно довідки про склад сім'ї станом від 04 червня 2021 року, за адресою АДРЕСА_3 на 01 червня 2021 року зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 та ОСОБА_21 .

04 червня 2021 року інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Гуменюком М. М. було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_2 , який повідомив, що 06 березня 2021 року близько 16 год. 00 хв. він перебував за місцем свого проживання АДРЕСА_3 разом із братом ОСОБА_6 , до них прийшов батько ОСОБА_4 , щоб погледіти їх, поки мама була на роботі. Під час спільного проведення часу із батьком, останній вирішив покарати ОСОБА_2 , кричав на нього та принижував. Батько кричав, щоб той став на коліна та читав книжку, але син відмовився, після чого батько силою поставив його на коліна та заставив читати книжку. Син плакав. Все це батько знімав на телефон. Під час цієї події також була присутня бабця, мати батька, ОСОБА_14 та молодший брат ОСОБА_6 .

25 серпня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради із заявою, у якій просив визначити йому спосіб участі у вихованні дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлення графіку та порядку.

06 вересня 2021 року на вказану заяву йому надано відповідь, у якій повідомлено, що враховуючи те, що він проживає разом з дітьми за однією адресою, питання щодо встановлення порядку участі у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не може бути винесеним на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради.

08 та 14 вересня 2021 року ОСОБА_4 звертався із заявами № 540/24-66 та № 550/24-66 відповідно до начальника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради, у якій просив відреагувати на постійне психологічне насилля, яке вчиняє його колишня дружина ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тернопільською обласною державною адміністрацією 01 лютого 2022 року ОСОБА_27 надано відповідь № 417/Р-18/188-УГЛ-140/32, про те, що його звернення, які надійшли на урядову «гарячу лінію» від 13 січня 2022 року РУ-13620542 та від 19 січня 2022 року РУ-13647182 стосовно питань щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, а також цільового витрачання коштів (аліментів) для їх утримання. З метою захисту прав та інтересів дитини, а також з`ясування додаткових обставин необхідних для ґрунтовного розгляду звернення, працівниками служби у справах дітей й управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради було проведено бесіду з матір`ю дітей ОСОБА_1 , де їй було роз`яснено норми чинного законодавства України щодо участі батька у вихованні дітей. В ході бесіди пані ОСОБА_28 звернено увагу на рівність прав кожного з батьків у вихованні та утриманні дітей, на спілкування з ними. Водночас, їй роз`яснено норму статті 141 Сімейного кодексу України, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, розірвання шлюбу між батьками, не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків перед дітьми. Стосовно питання щодо цільового витрачання аліментів рекомендовано звернутися із заявою до служби у справах дітей управління молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської рада.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради № 10247-Ф від 26 квітня 2022 року, його заяву від 18 квітня 2022 року розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» в межах повноважень. Згідно п.4.10 Положення про службу у справах дітей, управління, сім`ї молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, з матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду. ОСОБА_1 роз`яснено вимоги Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150, та п. 2 ст. 157 Сімейного Кодексу України, а також мати надала письмове пояснення, щодо фактів викладених у зверненні.

04 квітня 2022 року Радехівською міською радою Львівської області Рудьку О. Р. надано відповідь про те, що відповідно до його звернення від 24 березня 2022 року № РУ-13866441 міська рада повідомляє про те, що ОСОБА_17 разом з внуками: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживає на території Лопатинської ТГ. Висловлено прохання звернутися у Лопатинську ТГ для вирішення даного питання.

Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку № 11244 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 квітня 2022 року, ОСОБА_4 звернувся із заявою, що його дружина порушує ст. 162 Сімейного кодексу України, самовільно змінила місце проживання спільних дітей.

Службою у справах дітей Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області надано відповідь № 6 від 26 квітня 2022 року ОСОБА_29 , із якої вбачається, що комісія у складі Служба у справах дітей Лопатинської селищної ради, практичного психолога та фахівців центру надання соціальних послуг відвідала дітей за місцем перебування за адресою АДРЕСА_7 у будинку бабусі та дідуся ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . В результаті обстеження комісією було встановлено, що діти перебувають в безпеці, для них створено комфортні умови проживання та навчання. У відповідності до встановленого факту складено акт обстеження умов проживання дітей, складено акт проведення оцінки рівня безпеки дітей, акт оцінки потреб сім`ї та сформовано висновок оцінки потреб сім`ї. З бабусею дітей ОСОБА_17 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення нею негативного впливу на дітей, також її ознайомлено із ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України. Беручи до уваги вищенаведене та оскільки відносно ОСОБА_17 обмежувальних приписів не виносилося, Служба у справах дітей Лопатинської селищної ради вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_30 можуть перебувати з ОСОБА_17 в одному домі.

Згідно актів проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10 травня 2022 року, останні фактично проживають за адресою АДРЕСА_7 , фактично догляд за дітьми здійснює ОСОБА_17 та ОСОБА_31 , тобто баба та дід. Результат проведення оцінки рівня безпеки дитини - безпечно, відсутня необхідність у подальших діях. Маму дітей та інших законних представників проінформовано та ознайомлено зі ст. 151 Сімейного кодексу України.

Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_7 від 10 травня 2022 року, умови проживання задовільні, в кімнатах прибрано. Діти мають окрему кімнату, де є спальні ліжка, шафа для одягу, стіл для виконання старшим сином домашніх завдань; діти забезпечені всім необхідним відповідно до віку, є планшет, через який ОСОБА_7 може проходити навчання в школі. Стосунки в сім`ї доброзичливі, діти позитивно коментують стосунки з дідусем та бабусею, конфліктних ситуацій не виявлено.

30 березня 2022 року на адресу суду надійшло рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 276 від 23 березня 2022 року «Про затвердження висновку щодо недоцільності визначення місця проживання дітей та встановлення порядку участі у вихованні дітей». У вказаному висновку встановлено, що мати дітей ОСОБА_1 повідомила, що бажає визначити місце проживання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 . Також повідомила, що власником квартири є дідусь по лінії батька, який заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з нею за вищевказаною адресою. Працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Двокімнатна квартира з усіма комунальними зручностями, загальною площею 60,2 кв.м. Для дітей та матері відведено окрему кімнату, наявні окремі спальні місця, шафа для одягу, письмовий стіл для написання уроків, ноутбук. Батько дітей, ОСОБА_4 заперечує щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки діти та матір зареєстровані і проживають у вищевказаному житлі. А також повідомив, що бажає встановити графік побачень з синами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . З малолітнім ОСОБА_7 проведено бесіду під час якої з`ясовано, що відносини з батьком зараз складні. Батько близько року не проживає з ними. ОСОБА_32 повідомив, що може зустрічатись з батьком лише в присутності матері. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування вважав за недоцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_24 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 . Водночас, органом опіки та піклування рекомендовано ОСОБА_4 здійснювати свою участь у вихованні дітей в такі дні: кожного понеділка, середи і п`ятниці із 16:30 год. до 20:30 год; кожні перші, треті вихідні місяця починаючи із 16:30 год. п`ятниці до 20:30 год. неділі; кожного року у період літніх канікул із 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул із 09 січня до 14 січня. Рекомендовано матері ОСОБА_1 поважати права батька ОСОБА_4 , не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми.

Оглядом матеріалів відеозапису, приєднаного позивачкою до позовної заяви встановлено, що малолітній ОСОБА_21 , стоячи на колінах читає книжку.

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_4 приєднано до письмового пояснення два диски. На CD-R диску наявний аудіофайл спілкування дитини з батьком, на якому дитина каже, що сьогодні рік як батько зрікся їх з мамою та більше не має про що з ним говорити. Другий файл містить аудіозапис телефонної розмови батька з сином ОСОБА_7 , який повідомляє, що в них все добре, вони живі і здорові та він більше не хоче говорити.

На DVD-R диску наявні чотири відео файли. На першому зображені діти сторін, один з яких штовхає меншого; на другому старший син сторін ОСОБА_7 на дитячому майданчику викидає предмет, схожий на телефон та зіштовхує рюкзак зі столу; на третьому відеозапису зображено ОСОБА_15 , який розхитує стіл на дитячому майданчику; на четвертому файлі наявний аудіозапис розмови ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , батька позивачки-відповідачки, де відповідач-позивач розпитує, чи вони ходять під час повітряної тривоги до підвалу, потім каже, що подзвонив вчора ОСОБА_7 і вітав його зі святом - річницею, як він покинув їх і їхню маму. На що ОСОБА_35 відповідає, що не знає, перший раз таке чує і каже, що хлопчик собі сам таке придумав, ніхто його не намовляє, може щось почув. ОСОБА_4 пропонує, щоб приїхав психолог і поговорив з ним та зі всіма. Каже, що вони його діти, він їх любить і буде любити і дасть їм все; каже, що платить аліменти і збирає гроші, щоб їм в майбутньому допомогти. Каже все, що купляв дітям, а вони це викидали під двері.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Щодо заявленого ОСОБА_1 первісного позову

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09,?§ 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З`ясувавши обставини справи суд встановив, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є колишнім подружжям. У шлюбі в них народилися діти: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки. ОСОБА_1 разом із дітьми проживає та зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де вони займають одну із кімнат, що також підтверджено органом опіки та піклування при складанні висновку на вимогу суду. Вказане житло на праві власності належить батьку ОСОБА_4 , що сторонами не заперечується. Відповідач-позивач наполягає, що проживає за цією ж адресою, однак з пояснень дитини ОСОБА_21 слідує, що ОСОБА_4 приходить до квартири, де залишається в одній із кімнат, яку попередньо займав хлопчик, а потім іде. Також ОСОБА_21 пояснював причини свого небажання проживати разом із батьком та бачитися з ним, що судом викладено в письмових поясненнях дітей, які наведено вище. На даний час малолітні діти сторін через запровадження на території України воєнного стану проживають у батьків ОСОБА_1 - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в селищі Лопатин Червоноградського району Львівської області, де їх умови проживання місцевими службами у справах дітей визначено безпечними. Незважаючи на складні стосунки, які склалися між батьками, діти сторін добре виховані, дружні між собою, молодший хлопчик ОСОБА_6 під час судового засідання весь час тулився до старшого брата ОСОБА_7 , намагався його повторювати. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розуміють, що їх перебування у бабусі і дідуся тимчасове і висловлюють бажання повернутися до свого місця проживання, хочуть проживати разом із мамою, що на думку суду забезпечить якнайкраще їх інтереси.

Визначення місця проживання їх з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька із синами, оскільки таке визначення місця проживання дітей, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини.

Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради при складанні висновку в частині первісного позову вважав за недоцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_24 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 . Водночас, такий висновок є недостатньо обґрунтованим, реєстрація матері з дітьми та батьком за однією адресою не свідчить про те, що вони проживають разом і між ними відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей. Орган опіки та піклування не надав оцінки поясненням ОСОБА_15 , який повідомив, що батько близько року не проживає з ними, не взяв до уваги бажання дитини бачитися з батьком у присутності матері з огляду на недоброзичливі стосунки, які склалися між ОСОБА_4 та сином ОСОБА_7 .

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 727/3856/18 висловлено позицію, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини вирішальним є визначення місця проживання з кимось із батьків, а не сама адреса зазначеного місця, оскільки особа має право змінювати постійне місце проживання на свій розсуд. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 461/3144/17.

Також у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 288/39/20 колегія суддів зазначає, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Проживання батьків за однією адресою не є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини (дітей) разом з одним із них.

З огляду на вищенаведене, врахувавши бажання дітей сторін проживати з матір`ю, їх прихильність до ОСОБА_1 , зваживши на складні стосунки, які існують між ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_7 , взявши до уваги вік молодшого сина сторін ОСОБА_6 , його пояснення, суд дійшов до переконання про часткове задоволення первісного позову шляхом визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Щодо вимоги ОСОБА_1 встановити ОСОБА_4 наступний графік побачення з малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : за межами місця проживання дітей, у присутності ОСОБА_1 : щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 18.00 до 20.00 годин, а також щонеділі з 11.00 годин до 16.00 годин.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі

у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі

у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається

з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо)

і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того

з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17

Заявлений ОСОБА_1 первісний позов в частині визначення ОСОБА_4 побачень з дітьми у визначені дні та години на час його подання відповідав вимогам закону та був ефективним способом захисту до прийняття судом до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Відтак, з огляду на те, що ОСОБА_4 заявляє, що ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, що стало причиною його звернення до суду із зустрічним позовом, обраний позивачкою за первісним позовом спосіб захистушляхом звернення з позовною вимогою про визначення ОСОБА_4 побачень з дітьми у визначені дні та години є неналежним та неефективним, а тому не підлягає до задоволення, оскільки спірні правовідносини врегульовано статтями 157-159 СК України.

При вирішенні зустрічного позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у їх вихованні та спілкуванні з ними, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ст. 159 СК України).

Судом, за вищенаведених обставин встановлено, що між сторонами існують відкриті неприязні стосунки, діти колишнього подружжя - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є малолітніми, дуже прихильні до матері, з якою спільно проживають у кімнаті квартири, яка належить їх дідусю по лінії батька. На час ухвалення рішення малолітні діти сторін через запровадження на території України воєнного стану проживають у батьків ОСОБА_1 - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в селищі Лопатин Червоноградського району Львівської області. У старшого сина ОСОБА_7 з батьком склалися неприязні стосунки, про що він надавав пояснення в судовому засіданні, а у молодшого сина сторін - ОСОБА_6 до батька нейтральне відношення. Водночас ОСОБА_4 через ці обставини не може бути позбавлений спілкування з синами.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 просив суд зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з синами ОСОБА_24 та ОСОБА_21 ; визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення та з правом поїздок по території України відповідно до графіку побачень: кожного понеділка, середи і п`ятниці із 16:30 год. до 20:30 год.; кожні перші, треті вихідні місяця починаючи із 16:30 год. п`ятниці до 20:30 год. неділі; кожного року у період літніх канікул із 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул із 09 січня до 14 січня; побачення дітей з батьком відбуваються без присутності матері дітей; якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на ОСОБА_8 покладається обов`язок повідомлення матері дітей ОСОБА_1 про місце перебування неповнолітніх ОСОБА_21 та ОСОБА_24 ; допустити можливість щоденного спілкування, до однієї години на день, батька з синами, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; допустити можливість батька брати участь у навчальних, вихованих заходах дітей із дотриманням розпорядку навчального закладу.

Висновком органу опіки та піклування рекомендованоОСОБА_4 здійснювати свою участь у вихованні дітей в такі дні: кожного понеділка, середи і п`ятниці із 16:30 год. до 20:30 год; кожні перші, треті вихідні місяця починаючи із 16:30 год. п`ятниці до 20:30 год. неділі; кожного року у період літніх канікул із 01 серпня по 31 серпня; кожного року у період зимових канікул із 09 січня до 14 січня. Рекомендовано матері ОСОБА_1 поважати права батька ОСОБА_4 , не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми.

Частиною 2 статті 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_21 навчається у школі, де перебуває до 14.30 - 15.00 год дня, двічі на тиждень має додаткові заняття в комп`ютерній академії, які закінчуються о 18.00 год. ОСОБА_24 відвідує дошкільний навчальний заклад, де перебуває до 17.30 - 18.00 год. На вихідні діти ходять до церкви, в кінотеатр або ж на прогулянку з мамою.

Відтак, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом надання йому можливості бачитися з дітьми в присутності матері ОСОБА_1 та за бажанням дітей за місцем проживання (перебування) батька або за місцем проживання (перебування) дітей, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дітей, у такі дні: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 18.00 год. до 20.30 год.; кожні перші, треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 20.00 год. неділі; спільний відпочинок та проведення часу з батьком ОСОБА_4 відбувається за бажанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присутності матері протягом половини літніх, зимових шкільних канікул за місцем проживання (перебування) батька або місцем проживання (перебування) дитини.

При вирішенні зустрічного позову суд враховує твердження ОСОБА_4 та його письмову заяву, яку доєднано до справи про те, що він проживає за місцем реєстрації колишньої дружини ОСОБА_1 та своїх малолітніх синів, за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, суд враховує, що визначаючи порядок побачень дітей з батьками суди повинні враховувати, що при наявності конфлікту між батьками та неможливістю самостійно дійти згоди у вихованні дітей, доцільно проводити зустрічі без присутності того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки такі особисті конфліктні не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18).

Водночас, у виниклих правовідносинах, суд вважає, що неприязні стосунки старшого сина сторін ОСОБА_7 та вік молодшого сина ОСОБА_6 дають підстави для того, щоб побачення дітей з ОСОБА_4 відбувалися тільки у присутності матері ОСОБА_1 . Син сторін ОСОБА_7 категорично заперечує побачення з батьком без присутності матері, а тому, враховуючи вік дітей сторін, їх прив`язаність одне до одного, враховуючи найвищі інтереси дітей, суд дійшов до переконання, що побачення з батьком у присутності ОСОБА_1 та тільки за бажанням дітей будуть для них своєрідною гарантією безпеки та допоможуть уникнути конфліктних ситуацій.

У постанові від 08 липня 2021 року у справі № 640/11833/19 Верховний Суд не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що виконання рішення не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватися зі стягувачем, оскільки це фактично є примушуванням дитини, що може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №824/308/20-а.

Щодо побачень ОСОБА_4 з дітьми у період літніх і зимових канікул, то суд враховує, що такі канікули передбачені школярам, а оскільки старший син сторін ОСОБА_7 навчається у школі, то за бажанням дитини він може без присутності матері протягом половини літніх, зимових шкільних канікул проводити час з ОСОБА_4 за місцем проживання (перебування) батька або ж за власним місцем проживання (перебування). Молодший син сторін ОСОБА_6 в школу не ходить в силу свого віку, а тому визначати йому час проведення літніх і зимових канікул разом із батьком передчасно.

Позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом, а саме: допустити можливість його щоденного спілкування, до однієї години на день, з синами особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; допустити можливість батька брати участь у навчальних, вихованих заходах дітей із дотриманням розпорядку навчального закладу суд відхиляє.

Судом не встановлено обставин того, що позивач-відповідач ОСОБА_4 обмеженийу спілкуванні з синами засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього спілкування, як і не було встановлено перешкод для його участі у навчальних, вихованих заходах дітей із дотриманням розпорядку навчального закладу, а тому в цій частині його вимоги є недоведеними.

В силу ст. 141 ЦПК України, понесені витрати зі сплати судового збору, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В АЛ И В :

Первісний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог первісного позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом надання йому можливості бачитися з дітьми в присутності матері ОСОБА_1 та за бажанням дітей за місцем проживання (перебування) батька або за місцем проживання (перебування) дітей, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дітей, у такі дні: кожного понеділка, середи та п`ятниці з 18.00 год. до 20.30 год.; кожні перші, треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 20.00 год. неділі; спільний відпочинок та проведення часу з батьком ОСОБА_4 відбувається за бажанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присутності матері протягом половини літніх, зимових шкільних канікул за місцем проживання (перебування) батька або місцем проживання (перебування) дитини.

Зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати батькові ОСОБА_4 брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 454 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_4 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей служби у справах дітей Тернопільської міської ради, ,адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 1, м. Тернопіль, 46001.

Повний текст рішення суду складено 04 липня 2022 року.

Головуючий - суддя Герчаківська О. Я.