Справа № 450/5044/21 Провадження № 2/450/606/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

представника відповідача Ільків С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою представника позивача, адвоката Посікіри Романа Романовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про (предмет спору) визнання недійсною односторонньої заяви, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): представник позивача, адвокат Посікіра Р.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з даним позовом та просить визнати недійсним односторонній правочин - заяву АТ «Креді Агріколь Банк» від 08.07.2021 року про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 18.08.2017 між ПАТ «Креді Агріколь Банк», правонаступником якого є AT «Креді Агріколь Банк», ТДВ СК «АХА Страхування Життя» та ОСОБА_1 було укладено комплексний договір № 7/1651898. Відповідно до п.1.1 договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 285 600,00 грн. строком на 60 місяців з 18.08.2017 до 17.08.2022 (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком погашення заборгованості, як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п.1.2. договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно договору та правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua.

14.09.2021 рішенням Пуcтомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1001/20, яке залишено в силі постановою Львівського апеляційного суду від 02.06.2021, визнано недійсним п. 1.3.2 комплексного договору № 7/1651898, укладеного 18.08.2017 року, щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,70% у місяць під суми кредиту зазначеної в п. 1.1 Договору; стягнено з АТ «Креді Агріколь Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченої за період з вересня 2017 по лютий 2020 комісійної винагороди в розмірі 121066,30 грн.

Зазначає, що 08.07.2021 на електронну адресу позивача надійшла заява відповідача №10451/1520 від 08.07.2021 року про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до зазначеної Заяви, станом на 30.06.2021 банк нараховує позивачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 201 801,90 грн.

У той же час банк має заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 121 801,90 грн. на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1001/20 від 14.09.2021 року.

Оскаржуваною заявою відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором у розмірі 121 066,30 грн. згідно з рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1001/20 від 14.09.2021 в рахунок часткового погашення заборгованості позивача за кредитним договором на суму 121066,30 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Креді Агріколь Банк», банк нараховує заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №7/1651898 від 18.08.2017 року станом на 30.06.2021 року, а саме:

-прострочена кредитна заборгованість: 156 421,26 грн.;

-заборгованість по нарахованих відсотках: 260,7 грн.;

-заборгованість по прострочених відсотках: 11 221,99 грн.;

-проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України: 11221,99 грн.;

- інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України: 22681,21 грн.

26.07.2021 представником ОСОБА_1 , адвокатом Посікірою Р.Р., надіслано заперечення на заяву АТ «Креді Агріколь Банк» про зарахування зустрічних однорідних вимог №10451/1520 від 08.07.2021. Цією заявою позивачка не погодилась із заявою про зарахування, оскільки, на її думку, банк неправильно встановив розмір боргу за кредитним договором.

У поданому запереченні на заяву АТ «Креді Агріколь Банк» про зарахування зустрічних однорідних вимог №10451/1520 від 08.07.2021 року, представник позивача зазначає, що:

1. Вимоги банку про стягнення заборгованості по відсотках у розмірі 10118,17 грн. за користування кредитними коштами за межами строку кредитування є незаконними.

Так, 18.04.2019 ОСОБА_1 отримала вимогу від 15.04.2019 за № 10451/1437 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за Комплексним договором № 7/1651898 від 18.08.2017, якою банк вимагав протягом 30 днів з дня отримання вимоги достроково повернути у повному обсязі всю суму кредиту та інші платежі, передбачені Кредитним договором, зокрема заборгованість по процентах у розмірі 1 112,88 грн. Відтак, ОСОБА_1 була зобов`язана до 18.05.2019 включно погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Отже, починаючи з 19.05.2019 Банк втратив право на нарахування процентів за кредитним договором. Таким чином, станом на 18.05.2019, заборгованість позивача за кредитним договором становила 2 160,83 грн. (1 112,88 грн. + 1 047,95 грн.).

Таким чином, вважає, що банк має право лише на стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 2 160,83 грн., оскільки решту 9 912,92 грн. (входять в заборгованість по прострочених відсотках) та 205,25 грн. (нараховані відсотки за період з 19.07.2021 по 29.07.2021) нараховані за межами строку кредитування.

2. Гроші, які відповідач безпідставно зарахував на погашення заборгованості по прострочених відсотках, повинні бути зараховані на погашення заборгованості позивача по кредитному договору.

Так, за період з 18.05.2019 по 19.02.2020 ОСОБА_1 сплатила 7794,26 грн. із призначенням платежу: «Погашення прострочених відсотків згідно кредитного договору №7/1651898 від 18.08.2017, позичальник ОСОБА_1 ». Тому просить зарахувати 7794,26 грн. на погашення заборгованості позивача по кредитному договору в такій сумі та черговості: 7794,26 грн. - прострочена до повернення сума кредиту (тіло кредиту). Таким чином вважає, що дійсна заборгованість позивачки по процентах та тілу кредиту є меншою від тої, яка вказана у Заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог.

3. Щодо вимог про стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України та інфляційного збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України, вважає, що додані до Заяви про зарахування розрахунки процентів по ст. 625 ЦК України по простроченому тілу кредиту та прострочених відсотках, а також розрахунки суми боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення зобов`язань по простроченому кредиту та прострочених відсотках є неправильними.

Зазначає, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Така Заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином. Якщо інша сторона не погоджується із проведенням зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх прав до суду. Відтак, у зв`язку з відсутністю безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем, позивач змушена звернутись до суду для захисту свого майнового права та інтересу шляхом визнання в судовому порядку недійсним одностороннього правочину - заяви АТ «Креді Агріколь Банк» від 08.07.2021 року про зарахування зустрічних однорідних вимог. З цих підстав просить суд позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач та її представник не прибули. 15.06.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача сторони позивача, позовні вимоги просить задоволити.

Позиція відповідача: представник відповідача, адвокат Ільків С.М., яка діє в інтересах відповідача АТ «Креді Агріколь Банк», подала до суду відзив на позовну заяву. Позовні вимоги заперечує в повному обсязі, вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що враховуючи рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2020 року по справі № 450/1001/20, яке залишене в силі постановою Львівського апеляційного суду від 02.06.2021 року, банк скерував на адресу позивачки заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.07.2021 року вих. №10451/1520. З долученого розрахунку вбачається, що станом на 30.06.2021 року залишок заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 201801,90 грн. Натомість заборгованість банку перед позивачкою становила 121066,30 грн. В силу ч. 2 ст. 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Банком було проведено взаємозалік зустрічних однорідних вимог та зараховано всю суму в розмірі 121066,30 грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Таким чином, після зарахування зустрічних однорідних вимог ( ОСОБА_1 до Банку, та Банку до ОСОБА_1 ) за Кредитним договором у сумі 121 066,30 грн., заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за Кредитним договором становить 80 735, 60 грн. із яких: 35 354,96 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11477,44 грн. заборгованості по відсотках, 11 221,99 грн. проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; 22 681,21 грн. інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, на виконання рішення суду щодо визнання частково недійсним кредитного договору, Банком було перераховано 364, 43 грн., сплачених ОСОБА_1 в рахунок погашення комісії та не охоплених рішенням суду, в рахунок погашення тіла. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не вчиняла дій, спрямованих на виконання вимог Банку про погашення боргу, останній був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення залишку заборгованості.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2021 року по справі № 450/3299/21 за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 34990,53 грн., а також 11590,54 грн. 3% річних, 22694,87 грн. інфляційних витрат. Вказане рішення від 24.11.2021 року залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2022 року.

Зазначає, що кошти в розмірі 121066,30 грн. при проведенні взаємозаліку були зараховані у повному обсязі в рахунок зменшення тіла кредиту, в розмірі, який не оспорюється позивачем. Після проведення взаємозаліку непокритим залишилася ще значна частина тіла кредиту. Доводи позивача не стосуються вимог, які зарахувалися та не спростовуються правомірності одностороннього правочину.

Представник відповідача, адвокат Ільків С.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечила, у їх задоволенні просила відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. 24.11.2021 року ухвала про відкриття провадження; 23.12.2021 року відзив на позовну заяву; 11.01.202 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; 12.01.2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; 21.01.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 09.02.2022 року клопотання представника відповідача через систему відеоконференцзв`язку; 09.03.2022 року клопотання представника відповідача через систему відеоконференцзв`язку; 23.03.2022 року ухвала судового засідання; 06.05.2022 року клопотання представника позивача про долучення доказу; 09.05.2022 року клопотання представника відповідача про долучення доказу; 15.06.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, яким вони обґрунтовують свої доводи та заперечення позовних вимог, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 55 Конституції України та 16 ЦК України, кожна особа має право у встановленому порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 18.08.2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (назву змінено на АТ «Креді Агріколь Банк»), ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування життя» укладено комплексний договір № 7/1651898.

Відповідно до п.1.1 даного договору банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 285 600 грн. строком на 60 місяців з 18.08.2017 року до 17.08.2022 року включно. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту.

Згідно умов договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 5,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором ( п. 1.3.1 комплексного договору).

За користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,7 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору (п.1.3.2 комплексного договору).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2020 року по справі 3450/1001/20, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02.06.2021 року, суд визнав недійсним п. 1.3.2 комплексного договору № 7/1651898 укладеного 18.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріголь Банк» та ОСОБА_1 , щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості : щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1, 70 % у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1 Договору. Стягнув з Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченої за період з вересня 2017 року по лютий 2020 року комісійної винагороди в розмірі 121 066, 30 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.

На підставі комплексного договору № 7/1651898 від 18.08.2017, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , АТ «Креді Агріколь Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту.

Відповідно до ст. 601 ЦК України АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось із заявою до ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог вих. № 10451/1520 від 08.07.2021 У даній заяві зазначено, що 18.08.2017 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено комплексний договір № 7/1651898, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 285600,00 грн. на 60 місяців з 18.06.2017 по 17.08.2022 із щомісячною сплатою 5% річних за користування сумою кредиту.

Станом на 30.06.2021 заборгованість за даним кредитним договором складає 201801,90 грн., а також існує заборгованість банку перед ОСОБА_1 (за цим же договором та на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2020 року) у розмірі 121066,30 грн. До заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог Банком долучено розрахунок заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому ОСОБА_1 за кредитним договором №7/1651898 від 18.08.2017 року, проведений станом на 30.06.2021 року.

Банком повідомлено про зарахування зустрічних однорідних вимог до банку в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 121 066,30 грн.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.06.2021 вбачається, що вказана заборгованість складається із:

-простроченої кредитної заборгованості: 156 421,26 грн.;

-заборгованості по нарахованих відсотках: 260,7 грн.;

-заборгованості по прострочених відсотках: 11 221,99 грн.;

-заборгованості за процентами за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України: 11221,99 грн.;

- інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України: 22681,21 грн.

Загальна сума боргу до стягнення складала 201 801,90 грн.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 18.08.2017 року по 29.07.2021 року вбачається проведення операції 28.07.2021 року зарахування зустрічних однорідних вимог за комплексним договором №7/1651898 від 18.08.2017 року згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.07.2021 року на суму 121 066,30 грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Зазначене свідчить, що позивач ОСОБА_1 та відповідач мали однорідні зустрічні майнові вимоги, строк виконання яких настав, та внаслідок заяви АТ «Креді Агріколь Банк» відбулось зарахування однорідних вимог у сумі 121 066,30 грн. та зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати майнових прав на вказану суму припинилось (зобов`язання в цій частині виконано в повному обсязі).

Не погоджуючись з розрахунком Банком розміру боргу за кредитним договором, представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Посікіра Р.Р., скерував АТ «Креді Агріколь Банк» заперечення на заяву банку про зарахування зустрічних однорідних вимог №10451/1520 від 18.07.2021 року. Зазначає, що 18.04.2019 р. ОСОБА_1 отримала вимогу щодо дострокового виконання зобов`язань протягом 30 днів з дня отримання вимоги за комплексним договором № 7/1651898 від 18.08.2017 року. Станом на 18.05.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складала 2160,83 грн. У період з 18.05.2019 року по 19.02.2020 року ОСОБА_1 сплатила 7 794, 26 грн. Тому вважає, що різниця в розмірі 5 633, 42 грн. повинна бути зарахована на погашення заборгованості за тілом кредиту. Вказує, що заборгованість за відсотками перед банком відсутня, а за простроченим тілом кредиту повинна бути зменшеною до 150 787, 84 грн. У зв`язку з тим, що банком невірно визначено розмір основного зобов`язання, тому частково не погоджується із нарахуваннями за ст. 625 ЦК України по простроченому тілу кредиту, а з розрахунком процентів за прострочення виконання згідно ст. 625 ЦК України повністю, а також не погоджується з розрахунком по інфляційних витратах. Вказує, що ОСОБА_1 здійснює нарахування заборгованості за відсотками та інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України на суму платежів, які вона здійснювала на погашення комісії та яка, згідно її розрахунків за період 01.08.2017 року по 19.02.2020 року, складає 16 719,67 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2021 року у справі №450/3299/21 за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2022 року, суд позовні вимоги Банку задоволив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34990, 53 грн., а також 11590, 54 грн. 3% річних, 22694,87 грн. інфляційних втрат.

Відтак, сума заборгованості позивача перед відповідачем за комплексним договором №7/1651898 від 18.08.2017 року встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, та позивачем не оскаржувалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування.

Таким чином, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є односторонім правочином, який має наслідком припинення зобов`язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язання наприклад, за відсутністю зобов`язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 203 Господарського кодексу України, статтею 602 Цивільного кодексу України, то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити ну кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, шо вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам х малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності передбачених законом.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2021 року в справі №761/33621/18 суд касаційної інстанції роз`яснив, що потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування. Адже, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково. У вказаній постанові суд зазначив про те, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін. На порушення зазначених критеріїв правомірності взаємозаліку зустрічних вимог позивач не посилається.

Як на підставу для визнання недійсним одностороннього правочину представник позивач зазначає неправомірність нарахування Банком відсотків із моменту набуття Банком права на дострокове стягнення та на непогодження із сумою боргу, нарахованої в порядку ст. 625 ЦК України.

Кошти в сумі 121 066, 30 грн. при проведенні взаємозаліку були зараховані у повному обсязі в рахунок погашення тіла кредиту, в розмірі який встановлений судовим рішення, що набрало законної сили, та позивачем не оспорюється. Решти суми заборгованості позивача перед банком була предметом судового розгляду та встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Проведений Банком взаємозалік зустрічних вимог жодним чином не вплинув на суму боргу, яка не визнавалася позивачем, а отже, не призвів до порушення її прав в частині зобов`язань перед банком. Протилежного позивачем не доведено.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року в справі № 910/11116/19 зазначено що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором. За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним. Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог. Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника. Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Доводи представника позивача, викладені у позовній заяві не стосуються зарахування зустрічних однорідних вимог та не спростовують правомірності одностороннього правочину, а також не доводять того, які права позивача будуть відновлені у випадку визнання судом вказаного одностороннього правочину недійсним.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги представника позивача, адвоката Посікіри Р. Р., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 не вмотивовані та наявність порушення прав та законних інтересів позивача з боку відповідача у справі, не доведена, що є підставою для відмови суду у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що при поданні позовної заяви позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-82, 141, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог представника позивача, адвоката Посікіри Романа Романовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсною односторонньої заяви, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Посікіра Роман Романович, АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», , 01004 м. Київ вул. Пушкінська,42/4.

Повний текст рішення складений 24.06.2022 року.

СуддяД. А. Кукса