КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №363/2222/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудюк О.Д.

Провадження №22-ц/824/2716/2022 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

08 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Суханової Є.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «СК«СКАЙД», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог просив:

- стягнути з ПАТ «СК «СКАЙД» на користь ОСОБА_1 79 228 грн 01 коп., в тому числі: матеріальний збиток - 16 000 грн, пеня - 40 734 грн 24 коп., інфляційні втрати - 18 865 грн, 3% річних - 3 628 грн 77 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47 542 грн 16 коп., в тому числі: матеріальна шкода - 27 514 грн 42 коп., 16 726 грн 02 коп. - інфляційні втрати, 3% річних - 3 301 грн 72 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилавсяна те, що 09 липня 2015 року приблизно о 17:10 год у с. Петрівське Київської обл. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Петровського, виконуючи маневр розвороту, у напрямку вул. Київська, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «СК «СКАЙД».

10 липня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» отримало повідомлення про ДТП від ОСОБА_2 , проте у порушення вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не направило свого представника на огляд пошкоджених автомобілів.

27 липня 2015 року він подав заяву про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП.

На виконання вимог ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він запросив іншого учасника ДТП та представника ПАТ «СК «СКАЙД» на огляд пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , та згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за власні кошти замовив експертизу.

Відповідно до Висновку №551 від 12 серпня 2015 року вартість відновлювального ремонту (193 544 грн 60 коп.) перевищує вартість автомобіля до ДТП (119 768 грн 08 коп.), відтак автомобіль вважається фізично знищеним.

Згідно Звіту №540 вартість пошкодженого автомобіля складає 42 253 грн 12 коп.

Таким чином, майнова шкода, завдана ОСОБА_1 як власнику автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 77 514 грн 96 коп.(119 768 грн 08 коп. - 42 253 грн 12 коп.), при цьому витрати на проведення експертизи та звіту становлять 1 794 грн 97 коп.

02 грудня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» здійснило йому виплату страхового відшкодування у розмірі 34 031 грн 59 коп. та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1 517 грн 90 коп.

Враховуючи положення п. 9.2 ст. 9Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо розміру страхової суми (50 000 грн),невідшкодований збиток ПАТ «СК «СКАЙД» становить 17 763 грн 38 коп. (51 794 грн 97 коп. -34 031 грн 59 коп.)

Оскільки ПАТ «СК «СКАЙД» прострочило виплату страхового відшкодування, тому повинно сплатити пеню на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка за період з 12 серпня 2015 року по 10 січня 2018 року складає 40 734 грн 24 коп.

ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 27 514 грн 42 коп. (79 309 грн 93 коп. - 51 794 грн 97 коп.)

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України ПАТ «СК «СКАЙД» повинно виплатити йому інфляційні втрати у розмірі 18 865 грн, 3% річних у розмірі 3 628 грн 77 коп., а ОСОБА_2 - інфляційні втрати у розмірі 16 726 грн 02 коп., 3% річних у розмірі 3 301 грн 72 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення суду ухвалено на основі не повно та не всебічно з`ясованих обставин справи та без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Так, судом першої інстанції була проігнорована заява про відвід судді, а розгляд справи тривав понад два з половиною роки.

Зазначає, що Звіт №2208 чи Довідку №2208 не можна використовувати, оскільки складені з порушенням п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звертає увагу на те, що ПАТ «СК «СКАЙД» було порушено п. 34.2 ст. 34, п. 35.3 ст. 35, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Посилається й на те, що судом першої інстанції не було роз`яснено про необхідність призначення у справі автотоварознавчої експертизи, а також наслідки не призначення відповідної експертизи та положення щодо належності і допустимості доказів.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивачем замість розрахунку вартості утилізації КТЗ (шляхом оцінки вартості технічно справних частин автомобіля та вартості металобрухту частин, які залишились та є пошкодженими) для розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, використано оцінку вірогідної або середньої вартості автомобіля «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , 1995 року випуску, пошкодженого в ДТП, за допомогою пропозиції з ресурсу Мережі Інтернет (Звіт №540 від 22 вересня 2015 року). Жодного розрахунку цін справних частин, їх опису та проведення діагностування, як це передбачено Методикою, не здійснювалося. Розрахунок вартості автомобіля здійснювався на підставі формули та за принципом, які взагалі не передбачені Методикою та не відповідають їй. Звіт №540 від 22 вересня 2015 року не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки, є неякісним і не може бути використаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2015 року приблизно о 17:10 год у селі Петрівське водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Петровського, а саме, виконуючи маневр розвороту, в напрямку вул. Київська, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. (а.с. 7 т. 1)

Власником автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 11 т. 1)

Сторонами не заперечується, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «СКАЙД».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 33.1, 33.2 ст. 33Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Обов`язок повідомлення страховика (ПАТ «СК «СКАЙД») покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Цей обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

10 липня 2015 року ОСОБА_2 повідомив ПАТ «СК «СКАЙД» про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 10 т. 1)

27 липня 2015 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «СК «СКАЙД» заяву про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 8 т. 1)

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на те, що ПАТ «СК «СКАЙД» свого представника на огляд пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , а тому згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за власні кошти замовив експертизу.

Відповідно до п. 34.1, 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що він повідомляв ПАТ «СК «СКАЙД» про дату та місце огляду пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження даного факту.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 було направлено повідомлення телеграфом іншому учаснику ДТП ОСОБА_2 (а.с. 9 т. 1)

Натомість, на адресу ОСОБА_1 , зазначену ОСОБА_2 у повідомленні про ДТП, ПАТ «СК «СКАЙД» направляло листи від 24 липня 2015 року та 31 липня 2015 року про надання можливості провести огляд автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 . (а.с. 20-21 т. 1)

У подальшому листом від 14 вересня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» повідомляло ОСОБА_1 про те, що страховою компанією було розглянуто заяву щодо пошкодження автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , і у зв`язку з тим, що ПАТ «СК «СКАЙД» не мало можливості автомобіль, просило надати звіт про визначення матеріального збитку автомобіля. (а.с. 22 т. 1)

Листом від 23 жовтня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» повідомило ОСОБА_1 , що страховою компанією прийнято до уваги поданий ним Висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2015 року №551. (а.с. 23 т. 1)

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2015 року №551 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 193 544 грн 60 коп., ринкова вартість автомобіля у непошкодженому стані - 119 768 грн 08 коп., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля - 119 768 грн 08 коп. (а.с. 48-68 т. 1)

Із наведеного вище вбачається, що ПАТ «СК «СКАЙД» не ухилялося від проведення огляду пошкодженого автомобіля, натомість погодилося із вартістю матеріального збитку, визначеного на замовляння ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Як зазначає позивач та було спростовано відповідачами, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн на одного потерпілого.

Сторонами не заперечується, що 02 грудня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» здійснило йому виплату страхового відшкодування у розмірі 34 031 грн 59 коп. та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1 517 грн 90 коп. (а.с. 8 т. 1)

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 фактично посилався на те, що згідно Звіту №540 вартість пошкодженого автомобіля складає 42 253 грн 12 коп., а не 86 912 грн 49 коп. як це визначено ПАТ «СК «СКАЙД».

Згідно з ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз`яснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Із Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2015 року №551 вбачається, що автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , є фізично знищеним.

Згідно звіту №540 про визначення вірогідної або середньої вартості автомобіля М-В-Е250 Д, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП, за допомогою пропозицій з ресурсу Мережі Інтернет від 22 вересня 2015 року, виконаного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вірогідна або середня вартість пошкодженого автомобіля «Мерседес» становить 42 253 грн 12 коп. (а.с. 18 т. 1)

Відповідно до Довідки спеціаліста №2208 від 02 жовтня 2015 року щодо ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , сума вартості залишків ТЗ становить 86 912 грн 49 коп. (а.с. 12-42 т. 2)

Згідно зі статями 76, 77,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що у Звіті №540 від 22 вересня 2015 року міститься порівняння цін, які були запропоновані на сайті в мережі Інтернет, жодного розрахунку цін справних частин, їх опису та проведення діагностики, як це передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не здійснювалось, розрахунок вартості автомобіля здійснювався на підставі формули та за принципом, які не відповідають законодавству.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги Звіт №540 від 22 вересня 2015 року, оскільки згідно Рецензії ТОВ «Експерт ІН» відповідно до п. 67 Національного стандарту №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, звіт класифікується рецензентом, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний. (а.с. 144-145 т. 2)

У матеріалах справи міститься копія Звіту №2208 стосовно вірогідної ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу від 02 жовтня 2015 року, який за змістом є ідентичним Довідці спеціаліста №2208 стосовно вірогідної ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу від 02 жовтня 2015 року.

ОСОБА_1 надано копію Рецензії Фонду державного майна України на копію Звіту №2208 стосовно вірогідної ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу, відповідно до якої звіт класифікується за ознакою абз. 4 п. 67 Національного стандарту №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. (а.с. 72-75 т. 2)

Листом від 23 жовтня 2015 року ПАТ «СК «СКАЙД» повідомило ОСОБА_1 , що 02 жовтня 2015 року було замовлено довідку спеціаліста №2208 щодо ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно даної довідки сума залишків станом на 02 жовтня 2015 року становить 86 912 грн 49 коп. 15 жовтня 2015 року складено Страховий акт №1577/15 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 33 933 грн 43 коп. (а.с. 23 т. 1 )

04 грудня 2015 року ОСОБА_1 було отримано виплату страхового відшкодування в розмірі 33 933 грн 43 коп.

ОСОБА_1 не надав доказів того, що він подавав ПАТ «СК «СКАЙД»копію Звіту №540 від 22 вересня 2015 року для ознайомлення.

ПАТ «СК «СКАЙД» самостійно замовила довідку спеціаліста щодо ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не було роз`яснено про необхідність призначення у справі автотоварознавчої експертизи, а також наслідки не призначення відповідної експертизи та положення щодо належності і допустимості доказів.

Такі доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, будучи обізнаним про право заявити клопотання про призначення експертизи, ОСОБА_1 не використав таке право, подавши апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 не спростована Довідка спеціаліста №2208 від 02 жовтня 2015 року щодо ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дана довідка є належним доказом у справі і може бути прийнятий судом при вирішенні спору.

Оскільки відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з відповідачів, тому відсутні підстави для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що судом першої інстанції була проігнорована заява про відвід судді, оскільки ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2021 року в задоволенні заяви сторони позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 про відвід судді Рудюку О.Д. Відмовлено.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подано клопотання про постановлення окремої ухвали щодо судді Рудюка О.Д.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Статтею 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для її прийняття.

Отже, законодавець надав право суду постановити окрему ухвалу, а не визначив це обов`язком суду.

Судом апеляційної не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді Рудюка О.Д.

Встановивши фактичні обставини, суд першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення обставин справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова