РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/288/22

2/609/215/2022

29 червня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Ковтуновича О.В.

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

за участю:

свідка: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 08 квітня 2022 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_5 .

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із:

- житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі дублікату Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 від 26.02.2009 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» 26.02.2009 р. серії ССК № 086319;

- земельну ділянку розміром 2,25 га, яка складається з двох ділянок: 1,36 га кадастровий номер :01:001:0387 та 0,89 га кадастровий номер :01:001:0872 в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_5 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 048102 виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 272.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивача ОСОБА_6 .

Спадкова маса померлого складається із права власності на:

- земельну ділянку розміром 2,28 га: 1,52 га кадастровий номер :01:001:0206 та 0,76 га кадастровий номер :01:001:0851 в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039688 виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 272.

Оскільки син ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ніколи не був одруженим і проживав постійно з нею,

ОСОБА_7 , будучи спадкоємицею за законом прийняла спадщину, що відкрилася внаслідок смерті сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як така що постійно проживала з ним і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Шумської міської ради Тернопільської області №28 від 28.03.2021 р., проте не оформила її.

На випадок смерті, баба позивача, ОСОБА_5 , зробила розпорядження, згідно якого призначила ОСОБА_2 спадкоємицею всього належного їй майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося, склавши заповіт, посвідчений першого лютого дві тисячі десятого року секретарем Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, реєстровий запис №3.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначає, що будучи спадкоємцем за заповітом прийняла спадщину, що відкрилась внаслідок смерті баби ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 так як проживала разом з нею без реєстрації, допомагала у ведені господарства, доглядала та здійснила поховання, що підтверджується довідкою Шумської міської ради Тернопільської області № 53 від 17.05.2021 р.

Однак, коли позивач звернулась до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання з померлою на день смерті і у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.

Факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини в судовому засіданні може підтвердити свідок: староста с. Забара Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 , житель села Залісці Кременецького району Тернопільської області.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити, встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем бабою ОСОБА_5 на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно, яке складається із права власності на:

- житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку розміром 2,25 га, яка складається з двох ділянок:1.36 га кадастровий номер :01:001:0387, та 0.89 га кадастровий номер :01:001:0872, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку загальним розміром 2.28 га: 1.52 га, кадастровий номер :01:001:0206 та 0.76 га, кадастровий номер :01:001:0851 цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3. У судове засідання позивач не з`явилася, однак, як вбачається із позовної заяви справу просить розглядати у її відсутності із повним підтриманням позовних вимог.

4. Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні, дав покази про те, що він являється жителем та старостою с. Забара. Зазначає, що позивач дійсно проживала разом із бабою за адресою АДРЕСА_1 .

5. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не представила. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 11 травня 2022 року.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду по суті на 01 червня 2022 року.

8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2022 року судовий розгляд справи відкладено на 29 червня 2022 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_2 від 01.09.2008 р., що видане Залісцівської сільською радою Шумського району Тернопільської області, стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 .

10. На день смерті померлому ОСОБА_6 належало спадкове майно, що складається із права власності на:

- земельну ділянку розміром 2,28 га: 1,52 га кадастровий номер :01:001:0206 та 0,76 га кадастровий номер :01:001:0851 в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039688 виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 272.

11. Із довідки № 28 від 28.03.2022 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_5 , 1932 р.н., мати.

12. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_3 від 22.04.2014 р., що видане Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 .

13. Відповідно до свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_4 від 08.01.2020 р., що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 .

14. Померлій ОСОБА_5 належить спадкове майно, що складається із права власності на:

- житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22002156 від 26.02.2009 р. серії ССК № 08631 на підставі дублікату Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 26.02.2009 р.,серії НОМЕР_1 ;

- земельну ділянку розміром 2,25 га, яка складається з двох ділянок: 1,36 га кадастровий номер :01:001:0387 та 0,89 га кадастровий номер :01:001:0872 в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 048102 виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 272;

- земельну ділянку розміром 2,28 га: 1,52 га кадастровий номер :01:001:0206 та 0,76 га кадастровий номер :01:001:0851 в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039688 виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року № 272.

15. Згідно додатку до розпорядження голови обласної державної, а саме переліку вулиць у населених пунктах Шумського району, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, що перейменовується у

АДРЕСА_1 . Із повідомлення про результати огляду нерухомого майна № 265/21 від 03.12.2021 р. виданого ФОП ОСОБА_9 , вбачається, що станом на 12.05.2021 р. будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , змін в плануванні та складі об`єкта не виявлено.

17. Відповідно до заповіту посвідченого 28.11.2002 р. секретарем Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області зареєстрованого в реєстрі за № 86, слідує, що померла ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було з чого б воно не складалося

18. Померла ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений 01.02.2010 р. секретарем Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, зареєстровано в реєстрі за № 3, згідно якого все своє майно, де б воно не було з чого б воно не складалося заповіла позивачу, ОСОБА_2 .

19. Із досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла ОСОБА_5 являється бабою позивача, що стверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 17.10.2018 р., повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 07.02.2014 р., свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 10.11.2001 р.

20. Відповідно до довідки № 53 від 17.05.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживала ОСОБА_2 , 1980 р.н., онука, без реєстрації, допомагала у веденні господарства, здійснювала догляд за нею та здійснила поховання.

21. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 14 квітня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зазначено, спадщину після смерті померлої позивач не прийняла, оскільки не підтвердила постійне місце проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини. Згідно поданих документів неможливо встановити місце відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

22. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

23. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

24. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

25. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

26. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

27. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

28. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

29. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

30. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

31. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

32. У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

33. Щодо вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне.

34. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

35. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

36. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

37. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

38. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

39. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

40. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

41. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

42. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

43. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Із довідки № 53 від 17.05.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживала ОСОБА_2 , 1980 р.н., онука, без реєстрації, допомагала у веденні господарства, здійснювала догляд за нею та здійснила поховання.

Показами свідка ОСОБА_1 допитаного в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 дійсно проживала разом із бабою за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

44. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі № 484/747/17).

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

45. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що відкрилось внаслідок смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 , земельну ділянку розміром 2,25 га, яка складається з двох ділянок:1.36 га кадастровий номер :01:001:0387, та 0.89 га кадастровий номер :01:001:0872, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку загальним розміром 2.28 га: 1.52 га, кадастровий номер :01:001:0206 та 0.76 га, кадастровий номер :01:001:0851 цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд зазначає наступне.

46. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями.

47. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

48. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

49. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

50. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки визнання права власності в порядку спадкування в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В даному випадку обставиною, яка перешкоджала приватному нотаріусу Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, було не підтверджено постійне місце проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини.

Наразі вказана перешкода усунена судом шляхом встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відсутні. Одночасно, слід зазначити, що після встановлення судом факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем, позивач не позбавлений права звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно померлої.

Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

51. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

52. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

53. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов можливо задоволити частково, встановити факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем та відмовити в іншій частині заявлених вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

46. Позивачем при подачі позову було сплачено 1984 грн. 80 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задоволити частково.

3. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

4. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на спадкове майно, яке складається із права власності на: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку розміром 2,25 га, яка складається з двох ділянок:1.36 га кадастровий номер :01:001:0387, та 0.89 га кадастровий номер :01:001:0872, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку загальним розміром 2.28 га: 1.52 га, кадастровий номер :01:001:0206 та 0.76 га, кадастровий номер :01:001:0851 цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 29 червня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_9 .

Суддя: О. В. Ковтунович