ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2685/22

Провадження № 22-ц/4820/1010/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/2685/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року (суддя Заворотна О.Л., повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначав, що невиконанням рішення суду у справі №686/17062/15 за період з 25 січня 2021 року по 31 січня 2021 року йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у порушенні його прав та перенесених моральних стражданнях. Позивач посилається на те, що 21 грудня 2020 року ним було надано до виконання оригінал виконавчого листа по справі №686/17062/15 від 02.03.2020, проте до сьогоднішнього цей виконавчий лист не виконано. ОСОБА_1 вказує, що наслідком невиконання зазначеного рішення суду є порушення його конституційного права: як споживача на доброякісну послугу від органів державної влади в частині правомірності та добросовісності; права на справедливий суд; права правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, що були ним понесені на відновлення порушених прав; права на судовий захист, оскільки виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист. Позивач вважає, що моральна шкода у розмірі 2 000 000 грн є достатнім покриттям його порушених прав та моральних страждань, тому і просив суд стягнути з Держави Україна таку шкоду, що завдана бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/17062/15, що набрало законної сили 28.02.2020 за період з 25 січня 2022 року по 31 січня 2022 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що правовий конфлікт між сторонами виник з факту невиконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 в конкретний визначений ним часовий проміжок, що є підставою для відшкодування моральної шкоди в порядку ч. 1 ст. 23 ЦК України та ст. 56 Конституції України. ОСОБА_1 зазначає, що відмова суду стягнути моральну шкоду є стимулом правопорушника продовжувати правопорушення, а відповідно з прецедентною практикою ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується. І судом не надано оцінки наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду та не визначено, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що визначені законодавством.

Також, позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції не враховано факт разовості відшкодування шкоди за певний період невиконання судового рішення та не взято до уваги обставини, встановлені судовими рішення у справах №686/8422/20, №686/13784/21.

ОСОБА_1 посилається на неврахування судом першої інстанції те, що правопорушник встановлений рішеннями суду і саме на нього покладається обов`язок доказування факту виконання судового рішення і, що розмір заявленої позивачем моральної шкоди не є співмірним правопорушенню.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Учасник справи та представник учасника справи до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слідує із позовної заяви, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди тим, що державою не виконано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року по справі №686/17062/15-ц і за період невиконання цього судового рішення з 25.01.2021 по 31.01.2021 йому спричинено моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн.

Суд першої інстанції виходив із того, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у справі №686/17062/15 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Хмельницької області, Сибіги А.В. про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди скасовано. В позові ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Як слідує із вказаної постанови, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у цій справі позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано, що поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Прокуратури Хмельницької області Сибігою А.В. відомості, що ОСОБА_1 являється «клоуном», не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Стягнуто з Прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 2027 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, 263,87 грн судового збору та 2648 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з Прокуратури Хмельницької області на користь КНІСЕ 3140 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Судом встановлено, що 02 березня 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення із прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 2027грн. моральної шкоди, 263,87грн. судового збору та 2648грн., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (а.с.15-16).

Відповідно до матеріалів справи (а.с.14) ОСОБА_1 21 грудня 2020 року звернувся до ГУ ДКСУ у Хмельницькій області із заявою про прийняття до негайного виконання виконавчого листа по справі №686/17062/15.

Листом від 23.12.2020 за № 21-256 вих -20 Хмельницька обласна прокуратура повідомила ГУ ДКСУ у Хмельницькій області про відсутність підстав для виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2020 у справі №686/17062/15 з підстав його скасування 05.05.2020 Хмельницьким апеляційним судом (а.с.17).

ГУ ДКСУ у Хмельницькій області (лист від 23.12.2020 за №04-17-10/8845) повернуто виконавчий лист від 02.03.2020 по справі №686/17062/15 до Хмельницького міськрайонного суду без виконання (а.с.18-20).

Відмовляючи у задоволенні позову через безпідставність та недоведеність позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено спричинення посадовими особами відповідача йому моральної шкоди внаслідок невиконання судового рішення по справі №686/17062/15, адже на час подання ним 23.12.2020 до ГУ ДКСУ у Хмельницькій області виконавчого листа по зазначеній справі, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2020 скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено .

Колегія суддів погоджується із такими висновками, оскільки вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та узгоджуються із матеріалами справи.

Так, відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України надані сторонами докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки сам по собі факт ухвалення місцевим судом рішення про стягнення шкоди, яке вподальшому скасовано, не свідчить про незаконність дій відповідача щодо невиконання такого судового рішення і заподіяння ОСОБА_1 в зв`язку з цим моральної шкоди.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.

Аргументи апеляційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права є голослівними, адже суд при вирішенні позову ОСОБА_1 керувався положеннями ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. ст. 12, 81 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з повним ігноруванням судом обставин, що мають значення для справи; повною невідповідністю висновків суду обставинам справи; посилання на не взяття до уваги факти, що встановлені судовими рішеннями по справах №686/8422/20, №686/13784/21 не приймаються апеляційним судом, адже стосуються та зводяться до невиконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі № 2270/14181/11, хоча предметом зазначеної цивільної справи № 686/2685/22 є невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/17062/15.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай