Номер провадження: 22-ц/813/2089/22
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на його користь страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн., вартість виконання висновку експерта на суму 4000,00 грн. та вартість послуг ТОВ "АУДАТЕКС Україна" на суму 700 грн.; 3% річних та пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування відповідно до положень ст. 625 ЦК України, починаючи з 22.11.2019 року до дати ухвалення судового рішення; судові витрати (а.с.1-3).

01 грудня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Васильків О.В.) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" ПЗУ Україна" про стягнення не виплаченого страхового відшкодування відмовлено (а.с.63-67).

23 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року. Оскаржуване рішення апелянт вважає незаконним та таким, що було ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ухваленим без повного дослідження обставин справи. Апелянт вважає, що страховиком було штучно створено умови для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки , на думку апелянта, замість того, щоб направити свого представника для огляду автомобіля за місцем знаходження автомобіля ТОВ «СОС Сервіс Україна» посилається на те, що автомобіль не був наданий представнику страховика для огляду. На думку апелянта, судом першої інстанції проігноровано обов`язок страховика забезпечити прибуття свого представника до місця знаходження автомобіля, а посилання на неможливість розрахувати шкоду, за словами апелянта, є маніпуляцією через те, що обставини ДТП зафіксовані компетентними органами Національної Поліції, а розмір завданої шкоди визначений експертом. Апелянт просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було надіслане повідомлення про проведення огляду з проханням надати транспортний засіб, однак вказаних дій зі сторони володільця пошкодженого автомобіля здійснено не було, в зв`язку з чим на підставі невиконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у виплаті страхового відшкодування було відмовлено. При цьому суд погодився з доводами сторони відповідача стосовно вказаних подій, оскільки викладені у відзиві на позов обставини стороною позивача не спростовані та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Тому суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, вважає за доцільне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був власником автомобіля BMW-7351, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2019 року (а.с. 7).

18.08.2019 року о 03:34 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «RENAULT Logan», державний номер НОМЕР_3 , під час руху по Адміральському проспекту зі сторони вул. Люстдорфська дорога у напрямку вул. Геранєва на перехресті з вул. Краснова здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent та автомобілем BMW 7351 (номер шасі НОМЕР_4 ), які рухалися по вул. Краснова у напрямку вул. Середньофонтанська. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля BMW 7351 отримав незначні тілесні ушкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 08.11.2019 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 29).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля RENAULT Logan, державний номер НОМЕР_3 згідно з Полісом №118286976 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с. 4).

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до СК «ПЗУ Україна» було направлено ОСОБА_3 , на адресу якого 23.08.2019 року і було направлено електронне повідомлення № 000043 щодо надання транспортного засобу для огляду 27.08.2019 року о 09.30 годині (а.с. 48-49, 53).

Відповідно до повідомлення вих. №1 від 27.08.2019 року ФОП ОСОБА_5 до ТОВ «СОС Сервіс Україна» СОД Жила І.І. не може виконати розрахунок відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку, згідно номера справи 218100, яке надійшло від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», оскільки автомобіль BMW реєстраційний номер НОМЕР_5 не було надано до огляду 27.08.2019 року о 09.30 в м. Одеса, по вул. Мельницькій 30А ОСОБА_3 . Про вказані обставини також суду надано протокол неможливості технічного огляду КТЗ від 27.08.2019 року (а.с. 50,51-52).

З листа СК «ПЗУ Україна» адресованого на ім`я ОСОБА_6 від 17.09.2019 року вбачається, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розглянуло подану ОСОБА_6 заяву про настання страхового випадку по події, яка мала місце 18.08.2019 року, за участю автомобіля «RENAULT», н.з. НОМЕР_6 , та «BMW», н.з. НОМЕР_5 , та в зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль для огляду надано не було, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» змушене відмовити у виплаті страхового відшкодування по даному випадку (а.с. 59).

18.10.2019 ОСОБА_6 направив до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заяву, якою повідомив, що він не погоджується з рішенням про відмову в виплаті страхового відшкодування та просить його переглянути. На підтвердження своїх вимог заявник подав до суду висновок, копію нотаріальної довіреності, та ін. (а.с. 59,61).

У відповідь на вказаний лист ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомили ОСОБА_6 про те, що представник страховика звертався з проханням надам пошкоджений автомобіль для огляду, але автомобіль надано не було, в зв`язку з чим страховик залишив без змін рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (а.с. 62).

В матеріалах справи міститься рапорт по справі № 218100 від 17.01.2020 аварійного комісара ОСОБА_7 , яким повідомлено, що на електронну адресу було отримано заяву на проведення огляду автомобіля BMW реєстраційний номер НОМЕР_5 . 22.08.2019 з метою огляду пошкодженого ТЗ здійснено виїзд за зазначеним місцезнаходженням ТЗ арешт майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29Б, однак на територію майданчика аварійного комісара не допустили та ТЗ для огляду не надали. Станом на 17.01.2020 пошкоджений ТЗ для огляду не представлений (а.с. 63).

Відповідно до висновку експерта № 6566 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТЗ, вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW-7351, реєстраційний номер НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_4 )складеного 26.09.2019 року судовим експертом Федотовим Ф.В., ринкова вартість автомобіля BMW-7351, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП, яка сталася 18.08.2019 року, становить 193964 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW-7351, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 18.08.2019 року, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП та становить 193964 грн.; ринкова вартість автомобіля BMW-7351, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка сталася 18.08.2019 року, визначається рівною вартості утилізації (металобрухту, що залишився) (а.с. 8-14).

В матеріалах справи міститься довідка ТОВ «Аудатекс Україна» щодо визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані), відповідно до якої вартість пошкодженого ТЗ BMW-7351 станом на 20.04.2020 складає 7000 грн (а.с. 31).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

За умовою частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний:

- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди;

- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33-1.1.ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Як було вище зазначено відповідно до повідомлення вих. №1 від 27.08.2019 року ФОП ОСОБА_5 до ТОВ «СОС Сервіс Україна» СОД ОСОБА_5 не може виконати розрахунок відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку, згідно номера справа 218100, яке надійшло від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», оскільки автомобіль BMW-7351 реєстраційний номер НОМЕР_5 не було надано до огляду 27.08.2019 року о 09.30 в м. Одеса, по вул. Мельницькій 30А ОСОБА_3 . Про вказані обставини також суду надано протокол неможливості технічного огляду КТЗ від 27.08.2019 року (а.с. 50,51-52).

Крім того, відповідно до рапорту по справі № 218100 від 17.01.2020 аварійного комісара ОСОБА_7 , ним було повідомлено, що на електронну адресу було отримано заяву на проведення огляду автомобіля BMW-7351 реєстраційний номер НОМЕР_5 . 22.08.2019 з метою огляду пошкодженого ТЗ здійснено виїзд за зазначеним місцезнаходженням ТЗ арешт майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29Б, однак на територію майданчика аварійного комісара не допустили та ТЗ для огляду не надали. Станом на 17.01.2020 пошкоджений ТЗ для огляду не представлений (а.с. 63).

Тобто, страховик направляв аварійного комісара та суб`єкта оціночної діяльності для огляду та визначення вартості пошкодженого транспортного засобу. Разом з тим, з невідомих причин вказані особи не були допущені для виконання вказаних функцій, в зв`язку з чим страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Обставин, які б підтверджували, що транспортний засіб не був наданий уповноваженим особам страховика з поважних причин, позивачем-апелянтом не було заявлено та відповідні докази на існування вказаних обставин до суду не подавались. Доказів, на підтвердження того, що позивач або його представник узгоджували процедуру надання пошкодженого транспортного засобу на огляд страховику після першої відмови 17.09.2019 або після відмов 03.12.2019, 03.01.2020 або на момент розгляду справи в суді, матеріали справи не містять та учасниками провадження до суду не подавались.

Окремо, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент вчинення ДТП транспортний засіб BMW-7351, номер шасі НОМЕР_4 , належав та був зареєстрований за ОСОБА_1 під державним реєстраційним номером НОМЕР_5 . На момент звернення ОСОБА_1 з позовом до суду вказаний транспортний засіб 03.09.2019 зареєстрований ОСОБА_3 під державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (а.с. 27). Факт перереєстрації транспортного засобу за іншою особою спростовує факт повного знищення транспортного засобу та перебування його в статусі «металобрухт».

Крім іншого, в матеріалах справи відсутня інформація щодо умов страхового полісу, а саме суми, в межах якої може бути стягнута сума страхового відшкодування зі страховика на користь потерпілого.

Клопотання про витребування відповідних доказів сторонами в процесі розгляду справи не заявлялось.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що в наданому позивачем експертному висновку відомості про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність відсутні. Крім того, в експертному висновку відсутня ринкова вартість пошкодженого ТЗ після вчинення ДТП, а отже відсутня можливість встановити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що є обов`язковою умовою, встановленою законом, для вирішення питання відшкодування завданих збитків.

Відповідно до повідомлення про ДТП транспортний засіб знаходиться на арештмайданчику за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58).

Доводи апелянта щодо того, що страховик направив свою уповноважену особу для огляду пошкодженого транспортного засобу за іншою адресою спростовуються матеріалами справи, а саме рапортом аварійного комісара ОСОБА_7 , який з метою огляду пошкодженого ТЗ здійснив виїзд за зазначеним місцезнаходженням ТЗ арешт майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29Б, однак на територію майданчика аварійного комісара не допустили та ТЗ для огляду не надали та станом на 17.01.2020 пошкоджений ТЗ для огляду не представлений (а.с. 63). Як було вище зазначено на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відомості щодо надання пошкодженого транспортного засобу страховику для огляду відсутні.

За ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Змагальність цивільного процесу передбачає активну процесуальну позицію сторін в справі та, відповідно, покладає обов`язки на учасників подавати докази, клопотання, заяви, вчиняти відповідні процесуальні дії з метою доведення власної позиції та спростування позиції опонента. Роль суду за концепцією змагального процесу полягає у балансуванні інтересів сторін, сприянні в реалізації процесуальних прав та обов`язків учасників справи тощо. При цьому суд наділяється активною процесуальною позицією лише в деяких виключних випадках з огляду на характер та предмет спору. В інших випадках за загальним правилом саме на сторони покладається обов`язок вчинення процесуальних дій з метою доведення відповідної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також в своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме зауважував, що апелянт був позбавлений можливості подати відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянту був наданий доступ до суду апеляційної інстанції та можливість висловити свої заперечення на доводи відповідача в процесі розгляду справи в апеляційному суді, оскаржуване рішення суду перевірене в межах доводів апеляційної скарги, а тому, оскільки правильне рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи в апеляційному суді апелянтом не були спростовані обставини, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу та без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

15.02.2022 року м. Одеса