ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4611/22 Справа № 197/255/22 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді -Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу адвоката Цокало Тетяни Михайлівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену суддею Шевченко О.В. смт.Широке Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту ухвали відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи на стороні відповідача: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня року цивільну справу №197/255/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Не погодившись з такою ухвалою суду представник позивача, адвокат Цокало Т.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду першої інстанції від 13 квітня 2022 про передачу справи до іншого суду скасувати, направити матеріали справи до Широківського районного суду Дніпропетровської області для для подальшого розгляду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції 11 квітня 2022 року постановив ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 без руху для усунення недоліків викладених в ухвалі і вже 13 квітня виніс ухвалу, якою матеріали справи передав до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, з тих підстав, що місцем виконання судового рішення є місце роботи позивача, де на виконанні знаходиться виконавчий лист, а не місце проживання боржника.

Адвокат Цокало Т.В. зазначає, що ОСОБА_1 , подавши позов до Широківського суду Дніпропетровської області за місцем свого проживання скористався наданим йому правом, обравши альтернативну підсудність за вибором позивача за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, яким є місце проживання боржника, де знаходиться належне йому майно, тоді, як суд першої інстанції передавши справу до іншого суду порушив норми матеріального права, а саме ст.ст.27, 28 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у пункті 9 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд за підсудністю до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд першої інстанції, установивши, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 24.11.2021 в межах виконавчого провадження № 67435084 звернуто стягнення на доходи позивача та направлено копію постанови на виконання до Приватного акціонерного товариства «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», де працює позивач, виходив з того, що при поданні позовної заяви позивачем обрано альтернативну підсудність даної справи - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, який виконується за місцем роботи позивача, яка розташована в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, тому справу необхідно передати на розгляд Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 1 статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 1 статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2 та 3 цієї статті.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції та підсудності.

Територіальна юрисдикція (підсудність) визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами частини 12 статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть можуть також пред`являтися за місцем його виконання.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває виконавче провадження №67435084 щодо позивача та постановою цього приватного виконавця від 24.11.2021 звернуто стягнення на доходи позивача та направлено копію постанови на виконання до Приватного акціонерного товариства «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», де працює позивач.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч.2 ст.24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно за місцем його проживання знаходиться і належне позивачеві майно, тому подавши позов до Широківського районного суду Дніпропетровської області, позивач скористався наданим йому правом альтернативної підсудності, а саме за вибором позивача.

Колегія суддів наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з направленням матеріалів до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Цокало Тетяни Михайлівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року скасувати та направити матеріали за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДИКТ КАПІТАЛ", треті особи на стороні відповідача: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню Широківського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: