КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №757/59991/19-ц

провадження № 22-ц/824/6711/2022

04 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Укрінвестбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство «Укржитлосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрінвестбуд» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року в складі судді Матійчук Г.О.,

встановив:

12.11.2019 Державне підприємство «Укрінвестбуд» ( далі- ДП «Укрінвестбуд») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 112 566,78 грн, витрати на проведення експертизи - 12 600 грн, судовий збір - 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДП «Укрінвестбуд» користується нежитловим приміщенням НОМЕР_4, що розташоване на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане нежитлове приміщення було передано ДП «Укрінвестбуд» у повне господарське відання згідно з розпорядженням керівника Державного управління справами «Про створення Державного підприємства «Укрінвестбуд» Державного управління справами від 05.03.2011 №109.

Житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ДП «Укржитлосервіс».

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 (1/6 частина) та ОСОБА_2 (1/6 частина).

У липні 2018 року працівниками ДП «Укрінвестбуд» було виявлено пошкодження стелі та стін (залиття) в кабінету №5 та прилеглому коридорі нежитлового приміщення АДРЕСА_3 .

30 вересня 2019 року працівниками ДП «Укрінвестбуд» було виявлено нові сліди затоплення приміщення підприємства ( мокра стеля, стіни та підлога в кабінету №5 та прилеглому коридорі).

Представниками ДП «Укржитлосервіс», за участю представника ДП «Укрінвестбуд», було проведено обстеження підтопленого приміщення та квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище, та складено відповідний акт.

В акті зазначено, що залиття трапилося внаслідок халатного відношення власників квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище, до використання сантехнічного обладнання.

Від підписання акту про залиття та від приведення в належний стан сантехнічного обладнання ОСОБА_1 відмовилась. Заперечувала, що залиття сталося з її вини.

Згідно звіту № 191010-08 від 10.10.2019, складеного експертом Дереновським Р.М., вартість матеріальних збитків внаслідок залиття станом на 10.10.2019 становить 112 566,78 грн.

За оплату послуг експерта позивач поніс витрати в сумі 12 600 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Укрінвестбуд» матеріальну шкоду в розмірі 56 283,39 грн, 6300 грн - вартість проведеного експертного дослідження, 960,50 грн - судовий збір. В решті позову відмовлено.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено повністю.

16.12.2021 ДП «Укрінвестбуд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення. Позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Укрінвестбуд» матеріальну шкоду в розмірі 112 566,78 грн, 12 600 грн вартості проведеного експертного дослідження та 1 921 грн судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Зазначив, що ДП «Укрінвестбуд» було відомо лише про одного власника квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки ДП «Укржитлосервіс» від 04.10.2019 №328, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 його донька ОСОБА_1 у зв`язку із спадкуванням частини квартири АДРЕСА_4 , згідно заяви про переведення особового рахунку від 16.04.2019, є платником послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Інший співвласник квартири ОСОБА_2 оформив право власності на свою частку лише 02.10.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Суд першої інстанції не дослідив питання, чи подавав ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, з якого часу він вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном.

Судом неправильно застосовано норми матеріального права щодо обмеження відповідальності винної особи лише у межах частки нерухомого майна, що належала їй на праві власності.

Оскільки судом встановлено факт заподіяння шкоди лише ОСОБА_1 , то матеріальна шкода підлягає стягненню в повному обсязі з винної особи.

15.06.2022 ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати постановлене по справі рішення на підставі ч.4 ст.376 ЦПК України.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції не дослідив питання фактичного прийняття спадщини іншим відповідачем ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 .

Обставина прийняття спадщини іншими особами підтверджується наявною в матеріалах справи копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 21 листопада 2019 року між продавцями вказаної квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_5 .

На запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевої Г. О. також були надані копії паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , при цьому з копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що остання з 30 вересня 2019 року була знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_4 , в той час як акт про залиття складений позивачем за участі третьої особи датований 01 жовтня 2019 року.

Внаслідок надсилання судових повісток за адресою, за якою вона не зареєстрована з 30 вересня 2019 року, вона не знала про існування даної судової справи та дізналась про неї випадково, коли апеляційний суд надіслав на її адресу в кінці травня 2022 року ухвалу від 18 лютого 2022 року.

Порушення норм процесуального права щодо неналежного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи дає право суду застосувати норми ч.4 ст. 376 ЦК України і скасувати рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на день залиття 30.09.2019 ОСОБА_1 належала Ѕ частка квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.02.2001 Бюро приватизації Управління житлового господарства Державного управління справами на підставі розпорядження (наказу) від 22.01.2001 №2783.

Інша Ѕ частка вказаної квартири станом на 30.09.2019 не була оформлена.

Реєстрація права власності на Ѕ квартири (по 1/6 частці) були оформлені за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 02.10.2019, тобто після події залиття.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 заподіяної шкоди внаслідок залиття приміщення ДП «Укрінвестбуд» в розмірі 56 283, 39 грн та 6 300 грн за проведене експертне дослідження, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату залиття її зареєстрована частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 , з якої сталося залиття, становила лише Ѕ частину.

ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, оскільки не був власником частки квартири станом на день залиття.

При цьому судом першої інстанції взято до уваги ту обставину, що відповідно до змісту договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О., квартира АДРЕСА_4 належала продавцям наступним чином:

- Ѕ частка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.02.2001 Бюро приватизації Управління житлового господарства Державного управління справами на підставі розпорядження (наказу) від 22.01.2001 №2783 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві Київське бюро технічної інвентаризації 28.03.2001 у реєстровій книзі №5474;

- 1/6 частка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергіною С. М. за реєстровим №625, спадкова справа 8/2018 та у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.10.2019;

- 1/6 частка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергіною С. М. за реєстровим №262, спадкова справа 8/2018 та у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.10.2019 ;

- 1/6 частка належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергіною С. М. за реєстровим №739, спадкова справа 8/2018 та у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.11.2019 (а.с. 150-152).

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ДП «Укрінвестбуд» користується нежитловим приміщенням НОМЕР_4, що розташоване на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане нежитлове приміщення було передано ДП «Укрінвестбуд» у повне господарське відання згідно з розпорядженням керівника Державного управління справами «Про створення Державного підприємства «Укрінвестбуд» Державного управління справами від 05.03.2011 №109.

Житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ДП «Укржитлосервіс».

01 жовтня 2019 року комісією в складі : представників ДП «Укржитлосервіс»- начальника РБС Кравчука О. В., слюсарів-сантехніків ОСОБА_6 , Головка О. В., в присутності представника ДП «Укрінвестбуд» - начальника відділу кап. будівництва Нестеровича М. О., складено Акт про те, що 30 вересня 2019 року о 09.00 год. поступила заявка №97 про залиття кімнати ДП «Укрінвестбуд» №5 в орендованому офісі НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1 . Залиття трапилося внаслідок халатного відношення власника квартири НОМЕР_3 , яка знаходиться поверхом вище - ОСОБА_1 , тел. 283-35-45, моб. НОМЕР_1 , до використання сантехнічного обладнання. Між стіною ванної кімнати, покритою керамічною плиткою, і ванною утворилася тріщина, через яку протікає вода. Причина: руйнування швів керамічної плитки стіни, що примикають до ванни. Мокрі плями на стелі і двох стінах розміром: стеля 2,5 м х 2,5 м =6,25 м2; 1 стіна 1,25 м х 3,8 м =9,5 м2; 2 стіна 3 м х 3,8 м =11,4 м2. Висновки і рекомендації комісії: потрібен ремонт кімн. №5 оф.НОМЕР_4. Мешканка кв. НОМЕР_3 ОСОБА_1 від огляду кімн.№5 та від підпису в акті про залиття відмовилася. До акту додано фотофіксацію залиття (а.с. 20 т.1).

Наданий позивачем акт засвідчує факт певної події, не суперечить іншим доказам у справі, наведені в ньому дані спростовані не були.

Відповідно до Звіту № 191010-08 про вартість матеріальних збитків завданих балансоутримувачу (власнику) нежитлового приміщення (офісу) по АДРЕСА_1 , складеного 10 жовтня 2019 року експертом Республіканського науково-дослідного центру судових експертиз, вартість матеріальних збитків, завданих балансоутримувачу (власнику) нежитлових приміщень (офісу) АДРЕСА_6 в особі ДП «Укрінвестбуд», що виникли внаслідок витоку рідини з водонесучих комунікацій вище розташованої квартири НОМЕР_3 , яка розташована на другому поверсі будинку, станом на дату оцінки 10 жовтня 2019 року становить 112 566,78 грн (а.с.42-50 т.1).

Відповідно до платіжного доручення від 22.10.2019, ДП «Укрінвестбуд» сплатило Республіканському науково-дослідному центру судових експертиз 12 600 грн за проведення заходів з організації дослідження згідно договору №191992-011 від 02.10.2019 (а.с. 84 - 95 т.1)

Відзив відповідача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу не містить жодних доводів в частині незгоди з визначеною вартістю заподіяної майнової шкоди внаслідок залиття приміщення позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідачем ОСОБА_1 не доведено, що залиття приміщення позивача 30.09.2019 сталося не з її вини.

Як вбачається з матеріалів справи, на час залиття 30 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_4 , з якої сталося залиття, мешкала ОСОБА_1 , яка була присутня під час складення акту про залиття.

Доказів того, що станом на 30 вересня 2019 року у вказаній квартирі проживали інші особи, які також повинні відповідати за завдану шкоду, матеріали справи не містять та суду апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до довідки ДП «Укржитлосервіс» від 04.10.2019, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 його донька ОСОБА_1 у зв`язку із спадкуванням частини квартири АДРЕСА_2 , згідно заяви про переведення особового рахунку від 16.04.2019, є платником послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (а.с.35 т.1).

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_1 не спростувала належними та допустимими доказами свою вину у завданні шкоди позивачу внаслідок залиття його приміщення.

За таких обставин ухвалене по справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині стягнення заподіяної шкоди з ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 в тій частині, що з 30 вересня 2019 року вона була знята з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_4 , не є обставиною, що спростовує її вину в заподіянні позивачу майнової шкоди внаслідок неналежного утримання приміщення ванної кімнати, в якій між стіною, покритою керамічною плиткою, і ванною утворилася тріщина, через яку протікала вода.

Не дослідження судом першої інстанції питання прийняття спадщини іншими особами на обсяг відповідальності ОСОБА_1 , як безпосереднього заподіювача шкоди, не впливає.

Колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 в тій частині, що вона не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, чим не були забезпечені її процесуальні гарантії належного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подавала.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ДП «Укрінвестбуд» задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Укрінвестбуд» суму заподіяної майнової шкоди в розмірі 112 566,78 грн та витрат на проведення експертного дослідження - 12 600 грн.

Згідно з ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ДП «Укрінвестбуд» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1 921 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 2 881,50 грн, а всього на загальну суму 4 802 грн 50 коп.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрінвестбуд» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства «Укрінвестбуд» ( м. Київ, вул. Банкова, 3, ідентифікаційний код 31405158) у відшкодування заподіяної майнової шкоди 112 566,78 грн, витрати на проведення експертного дослідження -12 600 грн та витрати по сплаті судового збору 4 802, 50 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк