Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2022 Справа №607/5800/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спадковому майні ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 вернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також частка ОСОБА_1 та частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:3706, площею 0,2500 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у АДРЕСА_1 , складає 1/3 (одна третя).

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, з кадастровим номером :02:001:3706, яка належала ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 24.10.2018 року. Позивачка, як дочка померлої та спадкоємець першої черги за законом, у визначений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву на підставі якої заведено спадкову справу №243/2017. 07 червня 2019 року державним нотаіусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, подавши відповідну заяву.

У силу вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 10 квітня 2014 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровим номером :02:001:3706.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №20299592 від 10.04.2014 р. та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 24.10.2018 року, на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданого 10.04.2014 р., Державним реєстратором прав на нерухоме майно Федів О.С. за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності зареєстровано земельну ділянку, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . кадастровий номер :02:001:3706.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 16 лютого 2015 року Білецькою сільською радою Тернопілсьького району Тернопільській області України).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку земельної ділянки в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 , її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №243/2017 року, після смерті ОСОБА_3 , за заявою дочок померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №798 від 01 червня 2017 року. Між спадкоємцями 22 жовтня 2018 року по реєстру за №1-376, укладено Договір про поділ спадкового майна.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайна І.В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

Згідно частини третьої статті 79 Земельного кодексу України та частини третьої статті 373 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку поширюється на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту, і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У абз. 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визначивши, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:3706, площею 0,2500 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/3 (одна третя). При цьому, вимоги позивача про визначення частки ОСОБА_1 та частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:3706, площею 0,2500 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у АДРЕСА_1 не підлягають до задоволення, оскільки доказів, які б свідчили про не визнання чи порушення їх прав при визначенні зазначених часток суду не надано. Крім цього, суд зауважує, що постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , а не з підстав відмови визначення часток зазначеним особам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спадковому майні задовольнити частково.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:3706, площею 0,2500 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/3 (одна третя).

У решті вимог, відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан