Справа № 372/4544/21
Провадження № 2-494/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулась до Обухівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник зазначила, що 18.10.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ДП СПЕЦ. РЕМ-БУД.УПРАВЛІННЯ ЛІФТ-3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №128а9кл, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 . 10.07.2020 року о 12 год. 05 хв. в м. Вишневе, вул. Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №128а9кл від 18.10.2019 року. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 року (справа № 369/8616/20), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Розмір страхового відшкодування склав 57 656,21 грн.. яке було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО. Оскільки ДТП сталося за вини обох водіїв, з метою досудового врегулювання спору ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлено претензія про регресивні вимоги про сплату 28 282,10 грн., однак, з боку відповідача жодних дій для відшкодування завданих збитків вчинено не було, а тому враховуючи обопільну вину обох водіїв представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 28 828,10 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 270 грн.

Ухвалою судді від 13.01.2022 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду по суті.

23.02.2022 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позову заяву. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що стороною позивача не надано копії постанови про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності, вважає, що відсоток його вини в ДТП становить 25 %, а відсоток вини іншого водія становить 75 %. Враховуючи викладене, позовні вимоги визнав частково в розмірі 14 414,05 грн..

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданому до суду відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ДП СПЕЦ. РЕМ-БУД.УПРАВЛІННЯ ЛІФТ-3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 128а9кл, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 ., що підтверджується копією відповідного Договору.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 року вбачається, що: 10.07.2020 року о 12.05 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BMW 520», д/н НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Чорновола, 50а в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault Premium», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку; при зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В свою чергу, водій ОСОБА_1 10.07.2020 року о 12.05, керуючи автомобілем «Renault Premium», д/н НОМЕР_3 , по вул. Чорновола, 50а в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW 520», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , при зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищевказаною постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

10.07.2020 року ДП СПЕЦ. РЕМ-БУД.УПРАВЛІННЯ ЛІФТ-3 подано заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 18.10.2019 року № 128а9кл, що підтверджується копією відповідної заяви від 10.07.2020 року.

11.07.2020 року складено акт огляду транспортного засобу «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому зазначено характер пошкоджень транспортного засобу.

Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АRX2589081 від 14.07.2020 року, страхового акту № ARX2621683 від 14.09.2020 року та умов Договору страхування № 128а9кл від 18.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 57 656,21 грн.

Відповідно акту виконаних робіт ТОВ «АВТ Баварія-Київ» № DIN00001197 від 08.09.2020 року вартість відновлювальних робіт склала 57 656,21 грн.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 15.07.2020 року сплатила на рахунок ТОВ «АВТ Баварія-Київ» 53 033,65 грн. страхового відшкодування згідно акту № АRX2589081, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 686971 від 15.07.2020 року.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 15.09.2020 року сплатила на рахунок ТОВ «АВТ Баварія-Київ» 4 622 ,56 грн. страхового відшкодування згідно акту № ARX2621683, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 686971 від 15.07.2020 року.

Станом на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була. Згідно роздруківки з бази МТСБУ станом на ДТП діяв поліс № ЕР/200559592. Однак, дія зазначеного полісу починається з 15 год. 30 хв. 10.07.2020, що підтверджується відповіддю ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» вих. № 51-5913 від 28.09.2020, а ДТП мала місце 10.07.2020 року о 12 год. 05 хв.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію про регресивні вимоги Вих. № СУ/008482/4-1 від 16.02.2021 року про сплату 28 282,10 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката ), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром ) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, деліктне зобов`язання заміною кредитора не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту першого частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм матеріального права підлягає урахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц ( провадження № 14-176цс18, пункти 68-70 ): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і статті 993 ЦК України, 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, що регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він у передбаченому Законом № 1961-IV порядку виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За передбачених у статті 38 зазначеного Закону умов, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, у ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до визначених у ньому умов, здійснивши відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування у порядку суброгації, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах.

Як встановлено судом та уже зазначалося вище, цивільна страхова відповідність станом на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була.

Пленум Верховного Суду України у пункті дев`ятому постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведений правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату , відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У цій справі у спірних правовідносинах такою особою є страховик ПАТ «Страхова компанія «АРКС», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування. Такого висновку колегія суддів апеляційного суду дійшла з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 750/12904/16-ц.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 свого рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначене тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 параграф 23, Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року).

Згідно норм статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, тому вважає за необхідне їх задовольнити у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 28 828,10 гривень.

Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 28 828,10 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 2 270 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Потабенко