Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1827/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу у Закарпатській області Гонтар Л.І., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу у Закарпатській області Гонтар Л.І., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 2,03 га для ведення товарного сільськосподарського виробництва, яка розташована на території Шаланківської сільської ради. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач прийняв спадщину після смерті баби та звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу у Закарпатській області Гонтар Л.І. для подачі документів на оформлення спадщини. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та в разі відсутності вказаних документів позивачу було рекомендовано звернутись до суду. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Відповідачі про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленими своєчасно, в підготовче судове не з`явилися, однак подали до суду заяви про визнання вимог позивача та розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа у підготовче судове засідання також не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд спарви у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 27.08.1958 та серії НОМЕР_2 від 06.08.2015.

Дід позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є останнє місце проживання спадкодавця - АДРЕСА_1 .

За час свого життя спадкодавець заповіт не залишила.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на наступне майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку загальною площею 2,03 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шаланківської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЗК № 038691 від 30.11.2000.

Суд констатує, що позивач після смерті спадкодавця відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з нею у спадковому будинку, що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради № 725 від 23.12.2021.

Відповідачі по справі: рідний батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та рідна сестра позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечують щодо прийняття позивачем спадкового майна .

Інших спадкоємців немає.

Згідно положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернувся до приватнонго нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу у Закарпатській області Гонтар Л.І., де йому було надано лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за № 15 від 30.03.2022, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим правовстановлюючі документи на житловий будинок за життя спадкодавця виготовлено не було, а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку втрачено.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно .

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Технічна інвентаризація житлового будинку проведена, що стверджується копією технічного паспорта від 21.03.2022.

Відповідно до довідки виданої КП «Виноградівське РБТІ» за № 212 від 03.03.2022 p., вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Станом на 01.01.2013 року дані про правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями в КП «Виноградівське РБТІ» відсутні.

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцької с/р Шаланківським старостинським округом за № 724 від 23.12.2021 житловий будинок в АДРЕСА_1 , погосподарської книги №4 та номера об`єкта обліку № 370, рахується за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у підготовчому судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1261, 1265, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,59 га, розташовану на території Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області;

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськосподарського виробництва площею 0,78 га, розташовану на території Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області;

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,66 га, розташовану на території Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області,

у порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко