Справа № 643/2181/22
Провадження № 2/643/3466/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Суд, перевіривши матеріали позовної заяви, вважає, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду Московським районним судом м. Харкова та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тобто, з вищевказаної норми процесуального права слідує, що позови можуть пред`явлені саме за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем проживання та перебування фізичної особи, а не за фактичним місцем її проживання.

Як вбачається з позовної заяви позивачка у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До відкриття провадження у справі судом, з метою визначення підсудності справи, був направлений запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова убачається, що позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1 ст. 29 ЦК України).

За приписами ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Визначення термінів «місце перебування» та «місце проживання» міститься в ст. 3 вказаного Закону. Так, місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація полягає у внесенні інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів визначений Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207.

У пункті 3 вказаних Правил зазначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Проте, доказів на підтвердження того, що позивачка зареєстрована у Московському районі м. Харкова матеріали справи не містять.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Новобаварського району м. Харкова. Також позивач у позові висловила бажання скористатись своїм правом на подання позову саме за своєю адресою (ч. 1 ст. 28 ЦПК України), а не за адресою відповідача, з чого суд робить висновок, що справа підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що подана ОСОБА_1 позовна заява не підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд суду, до територіальної юрисдикції якого вона належить, а саме до Жовтневого районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 187, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Передати за підсудністю цивільну справу № 643/2181/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник