У Х В А ЛА

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

22 червня 2022року м. Київ

Справа №756/14742/17

Провадження № 22-ц/824/3176/2022

Резолютивна частина ухвали оголошена 22 червня 2022 року

Повний текст ухвали складено 24 червня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря Журавльова Д.Д.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Біла Клякса»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_4 , подану адвокатом Назарчуком Русланом Васильовичем, на рішення Оболонського районного міста Києва від 05 лютого 2020 року у складі судді Яценко Н. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Біла Клякса», про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Біла Клякса», про стягнення боргу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 03 серпня 2009 року

ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_5 , як співзасновником ТОВ «Біла Клякса» договір позики грошових коштів в сумі 190 000,00 грн з кінцевим терміном повернення боргу до 01 грудня 2016 року. Метою позики були придбання ОСОБА_2 друкарських машин.

Проте, у вказаний строк - до 01 грудня 2016 року ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики не повернув.

15 червня 2017 року ОСОБА_3 на підставі договору відступлення права вимоги передав йому, ОСОБА_1 , а він набув право вимагати від ОСОБА_2 належного виконання зобов`язання, а саме повернення позики в сумі 190 000,00 грн, а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки в розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення.

Про свої права кредитора він відразу повідомив ОСОБА_2 , який пообіцяв повернути позику, але не зробив цього.

Відповідно до пункту 1.7 Договору позики від 03 серпня 2009 у разі порушення позичальником ОСОБА_2 умов вказаного договору, він сплачує виконавцеві ОСОБА_1 неустойку у розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення.

Пеня за кожен день прострочення зобов`язання становить 1 900,00 грн в день (190000/100) Строк з 01 грудня 2016 по 30 жовтня 2017 становить 334 дні.

Тобто в даному випадку пеня становить 634 600,00 грн (334*1900 грн), а всього сума боргу становить 824 600,00 грн.

ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 824 600,грн заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Біла Клякса», про стягнення боргу. Призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року в якості третьої особи залучено ТОВ «Біла Клякса».

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Біла Клякса», про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі

824 600,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 8 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав взяті зобов`язання відповідно до договору позики, яка ним не оспорювалася, а позов визнавався.

Апеляційний перегляд справи

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Назарчука Р. В., який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Біла Клякса», про стягнення боргу.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з апеляційною скаргою адвокат Назарчук Р. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

29 грудня2021 року представник ОСОБА_4 - адвокат Назарчук Р. В. через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення. яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, оскільки договір позики укладався з ТОВ «Біля Клякса».

Рух апеляційних скарг та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 29 грудня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

25 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 756/14742/17 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Назарчука Р. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою адвокатом Назарчуком Р. В., на рішення Оболонського районного міста Києва від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Біла Клякса», про стягнення боргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24травня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат Боліщук Р.А. підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 03 серпня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів відповідно до умов якого позикодавець передає у власність позичальнику для придбання друкарської машини «Уніфлекс» шовкотрафетної друкарської машини «Уніпринт» та шовкотрафетного друкарського автомату «Вітесса» грошові кошти в сумі 190 000,00 грн, а останній зобов`язується їх повернути в порядку, передбаченому умовами договору. Строк повернення позики встановлений за згодою сторін - 01 грудня 2016 року.

Пунктом 1.7 договору сторони передбачили, що у разі порушення позичальником умов цього договору, він сплачує позикодавцеві неустойку в розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення.

15 червня 2017 року ОСОБА_3 на підставі договору відступлення права вимоги передав ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набув право вимагати від ОСОБА_2 належного виконання зобов`язання, а саме повернення позики в сумі 190 000,00 грн, а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки в розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального та процесуального права

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Надаючи оцінку аргументам, наведеним в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 1051 ЦК України передбачено право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі

№ 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі

№ 638/18231/15-ц.

З матеріалів справи відомо, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_2

03 серпня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як фізичною особою, укладено договір позики грошових коштів відповідно до умов якого позикодавець передає у власність позичальнику для придбання друкарської машини «Уніфлекс» шовкотрафетної друкарської машини «Уніпринт» та шовкотрафетного друкарського автомату «Вітесса» грошові кошти в сумі 190 000,00 грн, а останній зобов`язується їх повернути в порядку, передбаченому умовами договору. Строк повернення позики встановлений за згодою сторін - 01 грудня 2016 року.

Аналіз змісту розписки свідчить про те, що кошти, які отримані ОСОБА_2 , як фізичною особою, були отримані на придбання друкарської машини «Уніфлекс» шовкотрафетної друкарської машини «Уніпринт» та шовкотрафетного друкарського автомату «Вітесса». А отже ОСОБА_2 є відповідачем у справі.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Тобто, у разі з`ясування, що рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи не вирішувалося, апеляційний суд закриває апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, а не розглядає справу по суті.

Частина перша статті 352 ЦПК України визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції забезпечив право заявника на перевірку його аргументів, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_4 .

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про те, що заявник не наводить жодного аргументу за яких апеляційний суд мав би встановити порушення її прав чи обов?язків рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року, оскільки вказане рішення ухвалено у справі щодо стягнення коштів за борговою розпискою, які були отримані ОСОБА_2 для придбання друкарської машини «Уніфлекс» шовкотрафетної друкарської машини «Уніпринт» та шовкотрафетного друкарського автомату «Вітесса», тобто в інтересах ТОВ «Біла Клякса», яке є третьою особою у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з підстав, прямо передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

При цьому, Київський апеляційний суд констатує відсутність порушення оскаржуваним судовим рішенням прав, свободи, інтересів та обов?язків ОСОБА_4 , оскільки оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалось питання щодо коштів, отриманих в борг як спільного сумісного майна подружжя. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року не містить вирішених питань про права, свободи та інтереси ОСОБА_4 .

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з підстав, прямо передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 3 частини першої статті, частини другої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 05 лютого 2020 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 не вирішувалося, колегія суддів вважає за необхідне апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Назарчука Р. В. на рішення Оболонського районного суду міста Києві від 05 лютого

2020 рокузакрити.

Керуючись ст.ст. 268, 362 , 365, 367,369,374,375,381 - 384, 389,390 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Назарчука Руслана Васильовича на рішення Оболонського районного міста Києва від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Біла Клякса», про стягнення боргу - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту ухвали до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: (підпис) А.М. Стрижеус

Судді: (підписи) Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна

Виготовлено з АСЕД «Апеляція»

Суддя: А.М. Стрижеус

Помічник: І.І. Фадєєва

24.06.2022