Справа № 175/4417/15-ц
Провадження № 2/175/600/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 червня 2022 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.
за участю секретаря Гонта С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Відповідно до інформаційної довідки № 55213405 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 16.03.2016 року АТ «УКРСИББАНК» дізнався, що власником іпотечного майна, відповідно до договору дарування №3288 від 06 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Ларисою Леонідівною виступає донька позичальника - ОСОБА_2 (надалі - Відповідач2).
Отже, всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття права власності на предмет іпотеки, перейшли до фактичного власника предмета іпотеки ОСОБА_2 .
АТ «УКРСИББАНК» вважає, обтяження майна іпотекою (нежитлова будівля (магазин по продажу продуктів харчування і ТНС-«А») підлягає збереженню (відновленню) внаслідок скасування рішення суду про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на нового власника майна ОСОБА_2 , відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» Хе 898-ІУ статусу іпотекодавця за іпотечним договором, враховуючи, що до нього перейшло право власності на нежитлову будівлю, яка є предметом іпотеки.
За таких обставин з огляду на тлумачення сутності іпотеки та змісту правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин слід вважати, що ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням незаконного рішення є застосування процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченої угодою сторін як однієї із умов надання (отримання) кредиту.
Представник позивача за довіреністю Трубіна Т.В. до початку судового засідання надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, всі доводи викладені в поданій до суду позовній заяві підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини.
З урахуванням положень ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно, у відсутності сторін по справі.
Згідно із ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Згідно ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, та ч. 1 ст. 11 ЦПК України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 166 604,16 (сто шістдесят шість тисяч шістсот чотири долари США 16 центів), та пеня у розмірі 568 370,14 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч триста сімдесят ) гривень 14 копійок, з яких: 123 790,68 дол. США - заборгованість по кредиту; 42 813,48 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 232 859,66 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 335 510,48 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.
Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодератель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно ст. 590 ЦК України, ст. 3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до інформаційної довідки № 55213405 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 16.03.2016 року, вбачається, що власником іпотечного майна, відповідно до договору дарування №3288 від 06 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Ларисою Леонідівною є - ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва. іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1033,50 грн. з кожного (1378,00 грн.+689,00 грн./2 =1033,50 грн.)
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 214, 212-215, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер - НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (МФО: 351005, код ЄДРПОУ- 09807750 на рахунок № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1033,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (МФО: 351005, код ЄДРПОУ- 09807750 на рахунок № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1033,50 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Новік