Справа № 203/5090/21
Провадження № 2/0203/489/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у спрощеному порядку позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк» (, м. Київ), з підстав прострочення зобов`язання за договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку, заборгованості станом на 10 листопада 2021 року на суму 72625,40 доларів США, що за курсом НБУ у розмірі 26,09 грн. за 1,0 долар США станом 10 листопада 2021 року складає 1 920 886,69 грн., та становить суму основного боргу за кредитом без інших складових як то відсотки, пеня.

АТ КБ «ПриватБанк», будучи правонаступником закритого акціонерного товариства, в обґрунтування підстав позову посилається на укладення 18 грудня 2007 року з відповідачем ОСОБА_1 у письмовій формі кредитного договору № 232 разом з договором траншу до останнього № 233 на виконання за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 80 000,00 доларів США зі сплатою 16 % річних на строк до 17 грудня 2017 року на придбання основних засобів, виконання зобов`язань за яким забезпечений договором поруки №232-2 від 18 грудня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_4 , за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, проте відповідачі належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконували, у зв`язку з чим станом на 10 листопада 2021 року виникла заборгованість в сумі 632582,59 доларів США, яка складається з основного боргу в сумі 73625,40 доларів США, 172362,81 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 386594,38 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, однак, користуючись правом розсуду, позивач просив солідарно стягнути з відповідачів лише заборгованість в сумі основного боргу 73625,40 доларів США та понесені судові витрати.

З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 14 січня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Відповідач ОСОБА_1 під час підготовчого провадження подав через канцелярію суду заяву про закриття провадження у справі з огляду на наявні судові рішення про стягнення цього ж боргу за цим же договором, зокрема, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2011 року та рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_4 свій відзив не подавала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду місцем її постійного проживання (перебування).

У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, однак представник позивача ОСОБА_5 10 червня 2022 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги повністю, відповідач ОСОБА_1 у заяві від 10 червня 2022 рок також клопотав про розгляд справи у його відсутності, а відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомляла та заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений розгляд справи згідно з ст. 247 ЦПК України, що з`ясуванню обставин не перешкоджає.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого згідно Статуту є АТ КБ Приватбанк, та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладена кредитна угод (договір) № 232, за умовами якого позичальник фізична особа-підприємець отримав кредит у розмірі 80000,00 доларів США, зі сплатою за користування коштами 16 % річних на строк до 17 грудня 2017 року на придбання згідно умов п.1.4 кредитної угоди № 232 та п.1.4 договору про видачу траншу до вказаної угоди № 233 - основних засобів.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором 18 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки №232-2, за умовами якого поручитель, відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.п.1,2,4 Договору поруки) і у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 20 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ч.1 ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Крім того, згідно ч.15 ст.30 ГПК України у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Аналогічна вимога до підсудності справ щодо виконання правочину з орієнтиром на відповідача, який є стороною основного зобов`язання, зокрема за його місцезнаходженням, міститься у ч.7 ст. 30 ЦПК України, що визначає правила виключно підсудності.

Таким чином, позивачем поданий позов щодо неналежного виконання приватним підприємцем правочину з банком, а саме: укладеної кредитної угоди № 232 від 18 грудня 2007 року з приватним підприємцем у зв`язку зі здійсненням ним господарської діяльності, із запозиченням банком коштів ПП ОСОБА_1 на придбання основних засобів, умова про що прямо визначена у п.1.4 договору про видачу траншу № 3233 від 18 грудня 2007 року та п.1.4 кредитної угоди № 232 від 18 грудня 2007 року, а не на споживчі потреби як про це позивачем зазначено у позовній заяві.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що позивач звернувся з позовом, що випливає з правочину з приватним підприємцем, укладеного у зв`язку зі здійсненням ним господарської діяльності, зокрема, запозичення коштів для придбання основних засобів, що саме по собі є елементом господарської діяльності, а не споживчого кредитування), вказаний спір підлягає вирішенню господарським судом за місцем знаходження відповідача сторони основного зобов`язання, тобто ПП ОСОБА_1 .

При цьому, суд відзначає, що навіть обставини припинення господарської діяльності після укладення кредитної угоди 18 грудня 2007 року фізичною особою підприємцем не змінюють юрисдикції такого спору та підсудності спору господарському суду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 51, ч.1 ст. 52 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, а фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Крім того, належить відзначити, що заборгованість за основним боргом за цією кредитною угодою № 232 від 18 грудня 2007 року вже стягувалась в повному обсязі рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2011 року, що набрало законної сили 18 лютого 2013 року, а також за виконавчим написом нотаріуса № 6035 від 03 листопада 2015 року про стягнення суми боргу з ФОП ОСОБА_1 , після чого основний борг не змінювався.

Керуючись п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 255, ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною угодою № 232 від 18 грудня 2007 року закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції господарського суду та підсудний господарському суду Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повна ухвала складена та підписана 29.06.2022.

Суддя О.В. Колесніченко