Ухвала

24 червня 2022 року

м. Київ

справа № 522/11959/19

провадження № 61-2993ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- стягнути за рахунок коштів державного бюджету через Державну казначейську службу України заробіток та інші грошові доходи, які він втратив унаслідок незаконних дій органів досудового слідства та суду в розмірі 377 369, 00 грн та судові витрати в розмірі 13 250, 00 грн;

- стягнути за рахунок коштів державного бюджету через Державну казначейську службу України компенсацію моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та суду в розмірі 5 000 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 заробіток, не одержаний ним за час відсторонення від роботи в розмірі 377 369, 00 грн, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів дізнання, досудового слідства та суду в розмірі 3 500 000, 00 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року.

Другий та третій абзац резолютивної частини рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року викладено у такій редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заробіток, не одержаний ним за час відсторонення від роботи в розмірі 377 369, 00 грн, судові витрати в розмірі 13 250, 00 грн та на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів дізнання, досудового слідства та суду, в розмірі 1 000 000, 00.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22 квітня 2022 року засобами поштового зв`язку Державна казначейська служба України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2022 року касаційну скаргу Державна казначейська служба України залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог з метою надання доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн. Поновлено Державній казначейській службі України строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2022 року відмовлено Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, продовжено заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги з метою подання доказів на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у визначеному судом розмірі.

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшли докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не ураховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року № 214/6982/13-ц, від 25 серпня 2020 року у справі № 372/3192/18.

Зазначені у касаційній скарзі доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.

Заявник вважає, що виконання оскаржуваних рішень щодо стягнення присуджених грошових коштів у значному розмірі призведе до економічно-необґрунтованих збитків Державного бюджету України та нецільового використання бюджетних коштів.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами.

Проте, наведені заявником ризики щодо можливості настання негативних наслідків у разі примусового виконання судових рішень, не підтверджено доказами, а довід щодо нецільового використання бюджетних коштів належно необґрунтовано, відповідно відсутні підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 398 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.

Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко