Провадження №2/521/1063/22
16 червня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретарів: Шагаки О.В., Черненко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравець Олександра Володимировича про скасування рішення державного реєстратора,
Міністерство оборони України звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравець Олександра Володимировича про скасування рішення державного реєстратора, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:42888923 від 07.09.2018, прийнятого державним реєстратором Кравець Олександром Володимировичем, Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область, яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,5 кв. м., житловою площею 62,6 кв. м., власником якого є фізична особа ОСОБА_1 .
Представник позивачав ході розгляду справи позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник ДП МОУ «Південьвійськбуд» в ході розгляду справи позов підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву не подавала.
Державний реєстратор Кравець О.В. у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надсилання судових ухвал та повісток, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечення представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося учасниками розгляду справи такі фактичні обставини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нежилі будівлі від 01.08.2003 року № 026360, виданого на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 24 липня 2003 року № 798/01-04, право власності на об`єкт, розташований в АДРЕСА_1 належить Державі, в особі Міністерства оборони України (а. с. 14).
Вказані будівлі в цілому складаються з будівлі казарми літ. «А», комплексної будівлі літ. «Б», будівлі сховища літ. «В», автомобільних боксів літ «Г» , будівлі КПП, бані літ. «Д», загальною площею 5755,5 кв. м., відображених у технічному паспорті від 09.01.2003 року.
Із копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вбачається, що 05.09.2018 року Державним реєстратором Кравець О.В. внесено запис про право власності/довірчої власності № 27810371 щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 111,5 кв. м., житловою площею 62,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15).
Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42888923 від 07.09.2018 10:42:56, ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська обл. (а. с. 63).
Підставами для державної реєстрації зазначено виписка з рішення, серія та номер: 567, виданий 21.09.1990, видавник: Виконком Одеської міської Ради депутатів трудящих (а. с. 64); технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 27.08.2018, видавник: ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» (а. с. 65).
Мотивуючи звернення до суду із позовом Міністерство оборони України посилається на те, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не передавалася, висновок щодо присвоєння адреси: АДРЕСА_1 житловому будинку виконавчим органом місцевого самоврядування не приймався, а тому у державного реєстратора не було підстав для реєстрації права власності за відповідачем на спірний об`єкт лише на підставі технічного паспорту та виписки з рішення № 567 від 21.09.1990 року, яке, в свою чергу, не приймалось.
При цьому, на підтвердження своїх доводів позивачем надано відповідь Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради № 2306/11.1-34 від 26.08.2021 року, із якої вбачається, що згідно опису справ та журналу реєстрації Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів за 1990 рік останній номер рішення - № 443, тобто рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 21.09.1990 року № 567 «Про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 », не існує.
Із акта перевірки (інвентаризації) основних засобів комплексу будівель за їх місцезнаходженням, місцем експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 , крім будівель, визначених свідоцтвом про право власності від 01 серпня 2003 року, за вказаною адресою розташована будівля, незавершена будівництвом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За приписами п. п. 1-4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.
Надаючи правову оцінку діям державного реєстратора при реєстрації права власності за ОСОБА_1 на спірний об`єкт нерухомості, суд дійшов висновку про недотримання державним реєстратором вимог статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, перевірки поданих ОСОБА_1 документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій.
Враховуючи те, що в технічному паспорті від 27.08.2018 року, поданому ОСОБА_1 державному реєстратору зазначено, що спірний житловий будинок побудований до 05.08.1992 року, державний реєстратор обов`язково повинен був запитати від Виконкому Одеської міської ради інформацію щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки під будівництво спірного будинку, необхідну для такої реєстрації.
Суд констатує, що зазначені вимоги статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором не виконані, а ОСОБА_1 , в свою чергу, подано державному реєстратору для реєстрації права власності виписку з рішення Виконкому Одеської міської ради, яке не приймалося.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги Міністерства оборони України є законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», задля ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним визначити, що в зв`язку із скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_1 одночасно й припиняється право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень (а. с. 9), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравець Олександра Володимировича про скасування рішення державного реєстратора задовольнити.
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42888923 від 07.09.2018, прийнятого державним реєстратором Кравець Олександром Володимировичем, Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область, яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,5 кв. м., житловою площею 62,6 кв. м., власником якого є фізична особа ОСОБА_1 .
Припинити за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,5 кв. м., житловою площею 62,6 кв. м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 27 червня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева