КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/5356/2021 Головуючий у І інстанції - Борець Є.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/4379/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» про визнання неправомірним та скасування наказу, -

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ДП «Зал офіційних делегацій» про визнання неправомірним та скасування наказу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працює в ДП «Зал офіційних делегацій» на посаді начальника господарського відділу.

Наказом ДП «Зал офіційних делегацій» №38-К від 10 березня 2021 року позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за нестачу закріплених за ним матеріальних цінностей.

ОСОБА_1 не погоджується з накладенням на неї дисциплінарного стягнення та посилається на те, що відповідач не забезпечив належні умови для зберігання та обліку майна підприємства.

Ця обставина виключає вину позивача у виявленій нестачі матеріальних цінностей.

Крім того, вона є членом Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій».

Ця профспілкова організація відмовила відповідачу у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Ця обставина свідчить про те, що дисциплінарне стягнення у виді догани було накладено на позивача з істотним порушенням гарантій, передбачених трудовим законодавством.

Просила суд, визнати неправомірним та скасувати наказ ДП «Зал офіційних делегацій» №38-К від 10 березня 2021 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначила, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не володіла інформацією про фактичне розміщення закріплених за нею матеріальних цінностей та не контролювала їх самовільне переміщення.

Звертає увагу на те, що на підприємстві відсутня внутрішня процедура переміщення майна підприємства.

Ні її посадовою інструкцією, ні будь-яким іншим внутрішнім документом, який доведено до її відома, не передбачено обов`язку контролювати самовільне переміщення ввірених їй цінностей.

При цьому, самовільне переміщення матеріальних цінностей свідчить про те, що особи, які вчиняють такі дії діють на свій власний розсуд, а тому контролювати дії працівників, які за власним переконанням переміщують майно підприємства для неї видається фізично неможливим.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріалами справи підтверджено, що 17 вересня 2019 року, 09 жовтня 2019 року, 08 грудня 2020 року, 09 грудня 2020 року, 17 грудня 2020 року, 24 грудня 2020 року службовими записками вона повідомляла керівника ДП «Зал офіційних делегацій» про відсутність належних організаційних заходів щодо зберігання та обліку майна підприємства, відсутність складських приміщень, відсутність внутрішньої процедури переміщення майна підприємства, безконтрольний доступ до майна підприємства, що тимчасово не використовується, надавала свої пропозиції щодо вирішення даного питання та забезпечення на належному рівні зберігання та облік майна ДП «Зал офіційних делегацій».

Зазначає також, що працюючи в ДП «Зал офіційних делегацій» вона чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувала розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувалась трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставилась до майна власника. Постійно наполягала на здійсненні заходів щодо забезпечення на належному рівні зберігання та облік майна ДП «Зал офіційних делегацій».

Звертає увагу на те, що рішенням суду та матеріалами справи не встановлено які її дії (бездіяльність) призвели до не виявлення під час інвентаризації майна.

Крім цього, матеріалами справи не підтверджено, в чому саме полягає необережна форма вини з її сторони у невиконанні нею посадових обов`язків.

Просила скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову.

На апеляційну скаргу ДП «Зал офіційних делегацій» подало відзив, мотивуючи його тим, що суд першої інстанції встановив наявність порушень позивачем трудових обов`язків, передбачених п. 2.5 - 2.7 і п. 2.15 посадової інструкції начальника господарського відділу.

Так, порушення п. 2.5 посадової інструкції начальника господарського відділу від 26 жовтня 2020 року, а саме: забезпечення підприємства необхідним господарським інвентарем та здійснення нагляду за його збереженням та проведенням своєчасного ремонту, виявилося у протиправній бездіяльності позивача щодо здійснення нагляду за збереженням господарського інвентарю та проведенням своєчасного ремонту.

За результатами проведеної інвентаризації відповідач виявив нестачу матеріальних цінностей на загальну суму 57413,04 грн., відповідальними за які була позивач. Цей перелік був визначеним Звіряльною відомістю результатів інвентаризації необоротних активів від 28 грудня 2020 року.

Порушення п. 2.6 посадової інструкції начальника господарського відділу від 26 жовтня 2020 року, а саме: одержання і зберігання необхідних господарських матеріалів, устаткування та інвентарю, а також ведення обліку їх витрат і складання встановленої звітності, виявилося у протиправній бездіяльності позивача щодо зберігання необхідних господарських матеріалів, устаткування та інвентарю, а також ведення обліку їх витрат і складання встановленої звітності.

У 2019 та 2020 роках ДП «Зал офіційних делегацій» проводило планові щорічні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей. За підсумками інвентаризації 2019 року було встановлено численні порушення правил ведення обліку витрат господарських матеріалів, устаткування та інвентарю, встановлені факти порушення в порядку ведення звітності щодо вказаних цінностей, допущені матеріально-відповідальними особами ДП «Зал офіційних делегацій», у тому числі й позивачем.

За результатами щорічної інвентаризації 2020 року було встановлено, що порушення порядку приймання, зберігання та обліку матеріальних цінностей, виявлені за підсумками інвентаризації у 2019 році, позивачем так і не були усунуті. Більше того, щодо ввіреного їй майна були встановлені нові факти порушень:

- дублювання інвентаризаційних номерів;

- порушення правил зберігання матеріальних цінностей.

Також, за результатами щорічної інвентаризації у 2020 році було виявлено нестачу матеріальних цінностей на загальну суму 57413,04 грн, за які відповідала позивач.

Порушення п. 2.7 посадової інструкції начальника господарського відділу від 26 жовтня 2020 року, а саме: контроль раціонального витрачання матеріалів і коштів, які виділяються на господарські цілі, виявилося у протиправній бездіяльності позивача щодо здійснення контролю за раціональним витрачанням матеріалів та коштів, які виділяються на господарські цілі.

В своїх поясненнях позивач вказувала, що головною причиною нестачі ввірених матеріальних цінностей є відсутність місця належного їх зберігання, що саме непристосованість приміщення недобудованого терміналу для зберігання цінностей є причиною їх відсутності та непридатності до використання.

Проте, п. 2.7 посадової інструкції передбачає необхідність здійснення контролю за раціональним використанням матеріальних цінностей, тобто проведення перевірок об`єктів контролю, забезпечення їх обліку, здійсненню спостереження за ними, проведенні аналізу раціональності їх використання з метою оптимізації. Такі контрольні заходи позивачем не здійснювалися, що і дає підстави для висновку про наявність дисциплінарного проступку.

Порушення п. 2.15 посадової інструкції начальника господарського відділу від 26 жовтня 2020 року, а саме: аналіз недоліків у роботі господарського відділу, виявлення їх причин та вживання заходів по усуненню та недопущенню в подальшому, полягало у протиправній бездіяльності позивача щодо здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання недолікам у роботі господарського відділу, виявлення їх причин та вживання заходів із усунення та недопущення їх в подальшому.

Порушення порядку поводження з матеріальними цінностями (облік, контроль, належне зберігання тощо) у господарському відділі були неодноразовими.

Це підтверджено матеріалами інвентаризацій 2019 і 2020 років.

Як зазначено в Протоколі робочої комісії №1 від 28 грудня 2020 року, переважна більшість з недоліків не була усунута.

Вказані в протоколі №1 від 28 грудня 2020 року недоліки безпосередньо стосувалися ОСОБА_1 .

Звертає також увагу на те, що відповідь НПА «ЗОД» №15/01 від 15 лютого 2021 року про відмову у наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани начальника господарського відділу ОСОБА_1 , має загальний характер і не відповідає критеріям обґрунтованості, не є в достатній мірі аргументованою.

Вона не містить посилань на правове обґрунтування незаконності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності чи посилань на неврахування директором ДП «ЗОД» фактичних обставин, за яких притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушенням його законних прав.

У відповіді не спростовуються висновки комісії, яка була створена для проведення службового розслідування, щодо нестачі матеріальних цінностей ДП «ЗОД».

Не звертається увага на те, що порушення ОСОБА_1 трудових обов`язків начальника господарського відділу мали систематичний характер, адже на необхідність їх недопущення позивачу вказувалося двічі - у 2019 та 2020 роках.

Просило, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в ДП «Зал офіційних делегацій» на посаді начальника господарського відділу, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної на ім`я позивача.

Зі змісту п.2.5-п.2.7 та п.2.15 Посадової інструкції начальника господарського відділу №31 від 26 жовтня 2020 року вбачається, що на позивача були покладені такі посадові обов`язки: забезпечення відділів ДП «Зал офіційних делегацій» меблями, господарським інвентарем, здійснення нагляду за їх збереженням і проведенням своєчасного ремонту; організація оформлення необхідних документів для укладання договорів на надання послуг, одержання та зберігання канцелярського приладдя, необхідних господарських матеріалів, устаткування та інвентарю, забезпечення ними відділів ДП «Зал офіційних делегацій», а також ведення обліку їх витрат і складання встановленої звітності; контроль раціонального витрачання матеріалів та коштів, які виділяються на господарські цілі; аналіз недоліків у роботі господарського відділу, виявлення їх причин та вживання заходів по усуненню та недопущенню у подальшому.

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з вказаною посадовою інструкцією, що підтверджується копіями відповідної відомості.

Наказом ДП «Зал офіційних делегацій» №02/од від 06 січня 2021 року було створено комісію з проведення службового розслідування щодо нестачі матеріальних цінностей на підприємстві.

21 січня 2021 року ця комісія склала акт про проведення службового розслідування, в якому запропонувала накласти на позивача дисциплінарне стягнення за неналежне виконання нею посадових обов`язків, передбачених п.2.5-п.2-7 і п.2.15 Посадової інструкції начальника господарського відділу.

22 січня 2021 року т.в.о директора ДП «Зал офіційних делегацій» Гріздак В.В. звернувся до Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій» з поданням, в якому він просив профспілкову організацію надати згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Зі змісту протоколу засідання ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій» №15/02 від 15 лютого 2021 року вбачається, що профспілкова організація відмовила відповідачу у наданні згоди на застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Наказом ДП «Зал офіційних делегацій» №38-К від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, що полягало у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених п.2.5-п.2.7 та п.2.15 розділу 2 Посадової інструкції начальника господарського відділу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання неправомірним та скасування наказу ДП «Зал офіційних делегацій» №38-К від 10 березня 2021 року відсутні.

Суд першої інстанції керувався тим, що зі змісту акту про проведення службового розслідування від 21 січня 2021 року вбачається, що в результаті проведеної інвентаризації була виявлена нестача матеріальних цінностей загальною вартістю 57413 гривень 04 копійок, за збереження яких відповідав позивач: а саме, холодильної шафи торгової марки «Clio», двох пристроїв для чищення взуття, мобільного телефону торгової марки «Meizu PRO-6», телевізора торгової марки «Samsung», теплової (повітряної) завіси торгової марки «Thermoscreens», трьох касових апаратів, пилососу торгової марки «Thomas Twin» та офісного шкіряного крісла.

Крім того, було встановлено, що ОСОБА_1 не володіла інформацією про фактичне розміщення закріплених за нею матеріальних цінностей та не контролювала їх самовільне переміщення.

Аналіз викладених обставин свідчить про те, що позивач неналежно виконував посадові обов`язки, передбачені п.2.5-п.2.7 та п.2.15 Посадової інструкції начальника господарського відділу.

Виникнення нестачі матеріальних цінностей перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 посадових обов`язків, її дії характеризуються необережною формою вини.

Ці обставини свідчать про те, що в діях позивача є склад дисциплінарного проступку.

В матеріалах цивільної справи містяться копії службових записок, в яких ОСОБА_1 неодноразово скаржилась керівництву ДП «Зал офіційних делегацій» на неналежні умови зберігання майна підприємства, невиконання посадових обов`язків іншими працівниками тощо.

Крім того, в протоколі засідання ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій» №15/02 від 15 лютого 2021 року відсутні відомості, що спростовують нестачу матеріальних цінностей, за збереження яких відповідав позивач.

Доводи профспілкової організації зводяться до того, що адміністрація ДП «Зал офіційних делегацій» не забезпечила належні умови для зберігання майна підприємства, а також що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є «помстою» за активну діяльність щодо забезпечення виконання колективного договору.

Такі доводи рішення профспілкової організації, яким було відмовлено у наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не є обґрунтованими.

Ця обставина свідчить про відсутність порушення відповідачем гарантій, передбачених ч.2 ст.252 КЗпП України.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладений трудовий договір.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 липня 2020 року (справа №554/9493/17), дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосуванні відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.2 ст.252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно з ч.7 ст.43 КЗпП України, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового працівника) про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим.

У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноваженим ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач неналежно виконувала посадові обов`язки, передбачені п.2.5-п.2.7 та п.2.15 Посадової інструкції начальника господарського відділу, що призвело до виникнення нестачі матеріальних цінностей та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 посадових обов`язків, а її дії характеризуються необережною формою вини, що може свідчити про те, що в діях позивача є склад дисциплінарного проступку.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, зокрема, щодо відсутності в діях апелянта складу дисциплінарного проступку, про що свідчить відмова профспілки про надання згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, в протоколі засідання ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «Зал офіційних делегацій» №15/02 від 15 лютого 2021 року відсутні відомості, що спростовують нестачу матеріальних цінностей, за збереження яких відповідала ОСОБА_1 .

Доводи профспілкової організації зводяться до того, що адміністрація ДП «Зал офіційних делегацій» не забезпечила належні умови для зберігання майна підприємства, а також що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є «помстою» за активну діяльність щодо забезпечення виконання колективного договору.

Такі доводи рішення профспілкової організації, яким було відмовлено у наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не є обґрунтованими.

Ця обставина свідчить про відсутність порушення відповідачем гарантій, передбачених ч.2 ст.252 КЗпП України.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами справи, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року є таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а відтак підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 29 червня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба