Справа № 442/9915/21 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/529/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2022 року в складі судді Медведика Л.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в якому просив змінити розмір стягуваних аліментів в користь відповідачки з розміру 1/3 частини від усіх видів заробітку до 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову вказував на те, що згідно із рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.10.2010 вирішено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час вказана сума до стягнення є для нього надто велика, оскільки він перебуває у другому шлюбі, в якому також народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім цього він матеріально допомагає своїй матері ОСОБА_5 , 1944 р.н, яка є особою похилого віку, непрацюючою пенсіонеркою.

Звертає увагу, що окрім зміни сімейного стану, у нього змінився майновий стан, оскільки внаслідок перенесеної операції з видалення кили, його дружина за медичними протипоказаннями не має можливості працювати. При цьому, його дохід є нестабільний, постійного місця праці немає, не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Зазначає, що крім сплати аліментів, він доньці купує одяг, техніку, а також усе, що вона просить. Більше того, через бездіяльність державного виконавця, в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, а також була нарахована пеня за рішенням суду, які він сплатив повністю. Відтак, змушений був звернутися з даними позовом до суду.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2022 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.10.2010 року відкликано.

В задоволені решту позову відмовлено.

Рішення суду в оскаржила відповідачка ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, викладеним у рішенні, внаслідок чого суд ухвалив незаконне рішення.

В обґрунтування вимог покликається на те, що у відповідача відсутні обставини, які унеможливлюють сплачувати аліменти, які визначені судом у зв`язку з тим, що відповідач з листопада 2009 року працює за кордоном на території Португальської республіки, має стабільний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 04.10.2010, що підтверджується відповіддю на запит №129425167 від 05.01.2022, з якої слідує, що ОСОБА_2 в період 01.01.2021 по 05.01.2022 не перетинав Державний кордон України, знаходився за її межами. Доказів, які б свідчили про його перебування на обліку як безробітного, останній суду не надав. Вважає, що факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, також вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України та позиції Верховного Суду України.

Зазначає, що позивачем не наведено вагомих підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, обставини, які слугували при визначенні розміру аліментів, встановлені судовим рішенням, як і саме рішення суду, яке набрало законної сили, позивачем не оскаржувалося, такі обставини на даний час жодним чином не змінились, а тому існують усі законні підстави для відмови в задоволенні позову про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.

Наголошує, що у позивача нормальний стан здоров`я, так як відсутні хронічні захворювання, які можуть бути перешкодою для його працевлаштування, його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2022 року та постановити нове, яким у задоволенні позву ОСОБА_2 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з такого.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з часу присудження за рішенням суду аліментів на утримання доньки у позивача змінився його сімейний стан, оскільки він з 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від цього шлюбу має другу дитину - дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких зобов`язаний утримувати. З наведених обставин, суд дійшов висновку, що є підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 04.10.2010.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі не відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.07.2010.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2009).

Згідно із рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як підставу позовних вимог для зменшення розміру аліментів, зазначав про зміну його сімейного та майнового стану.

У підтвердження своїх доводів надав суду наступні документи: копію паспорта та ІПН, копію свідоцтва про укладення шлюбу з відповідачкою, копію свідоцтва про народження дочки ОСОБА_3 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження у другому шлюбі дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію пенсійного посвідченням матері позивача, копію довідки з Пенсійного фонду, копію медичного висновку, товарний чек від 29.08.2017, телефонне листування з дочкою ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Платник аліментів має право звернутися із заявою до суду про зменшення раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав (у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів).

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На переконання колегії суддів, розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2010 року у справі №2-2835/2010 відповідає вимогам сімейного законодавства, а зменшення такого у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні доньку від другого шлюбу та дружину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та суперечитиме її інтересам.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували його дохід, і з якого можливо б було дійти висновку, що такий дохід не дає можливості платнику аліментів сплачувати їх у розмірі, визначеному рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2010 року.

Тривале перебування позивача за кордоном та народження доньки у другому шлюбі за межами України, в м. Лейрія не виключає можливості працевлаштування позивача за кордоном, зважаючи на його задовільний стан здоров`я, оскільки протилежного суду не доведено.

Також, колегія суддів враховує ту обставину, що позивач окрім заборгованості по сплаті аліментів, сплатив пеню у розмірі 26 318 грн. 02 коп, що свідчить про те, що у позивача майновий стан не погіршився, відповідно підстави для зменшення розміру аліментів з наведених вище обставин відсутні.

Доказів, які б свідчили, що в позивача збільшились видатки на утримання доньки та дружини, останній суду не надав, при цьому висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 перенесла операцію, що впливає на її працездатність, грунтується на припущеннях, оскільки згідно із витягом з історії хвороби №1662 від 20.09.2021 стаціонарного хворого, пацієнту ОСОБА_7 рекомендовано обмеження фізичних навантажень протягом 1-го місяця після перенесеної 14.09.2021 операції.

Крім цього, утримання позивачем своєї матері, яка є особою пенсійного віку та отримує від держави пенсію, не є тією обставиною, яка дає підстави для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану та народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги повністю сплачений відповідачкою судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст судового рішення складено 28 червня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк