Справа № 185/8564/20
Провадження № 2/185/98/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Павлоградский міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Мізевича Д.А., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Якуб С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив суд : визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену відповідачем під час агітаційних зборів 17.10.2020 року о 10.00 годині біля магазину № АДРЕСА_1 , а саме : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися»; зобов`язати відповідача спростувати поширену нею недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення за власні кошти в найближчому номері газети «Урядовий кур`єр» публікації під заголовком «СПРОСТУВАННЯ!» наступного змісту : «Я ОСОБА_2 , повідомляю, що поширена мною під час агітаційних зборів 17 жовтня 2020 року о 10.00 годині біля магазину № АДРЕСА_1 інформація про ОСОБА_1 наступного змісту : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» - є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію відповідно до рішення суду», для чого подати редакції газети «Урядовий кур`єр лист-замовлення та передбачені редакцією газети «Урядовий кур`єр» документи для друку оголошення цього спростування не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили; стягнути з відповідачки на його користь 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; витрати на правову допомогу в сумі 14 000 грн. та судовий збір 2 821, 60 грн.

У обґрунтування позову позивач зазначив, він проживає в АДРЕСА_2 . З 24.12.2019 року є депутатом Богданівської ОТГ Дніпропетровської області, пенсіонер. 17.10.2020 року о 10.00 год. він разом з іншими мешканцями села був присутній на агітаційних зборах, що проводилив діючий голова ОТГ та кандидат на посаду голови Богданівської ОТГ ОСОБА_3 біля магазину 22 в АДРЕСА_3 . На зборах були присутні мешканці села, депутати Богданівської ОТГ кандидати в депутати Богданівської ОТГ, більше 30 чоловік. Під час зборів між позивачем та головою ОТГ виникли дебати, в цей час відповідачка в агресивній зухвалій формі звертаючись до позивача почала привселюдно усно звинувачувати його в тім що він «Обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» та інші голослівні звинувачення, які ганьблять честь, гідність та ділову репутацію. Поширення даної інформації відповідачем тривало приблизно хвилин 10 і протягом даного часу відповідачка повторила свої звинувачення разів 20. Після почутих на свою адресу звинувачень позивач повідомив, що звернеться до поліції з приводу протиправних дій відповідача. Відповідач в свою чергу продовжувала звинувачувати його. Після цього агітаційні збори було закінчено. 18.10.2020 року позивач звернувся до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою захисту своїх порушених прав та просив уповноважену особу вжити відповідних заходів. За даним фактом була проведена перевірка і йому рекомендовано звернутися до суду з позовом. Вважає, що зі змісту поширеної відповідачем інформації можна дійти висновку, вона містить фактичні дані а не оціночні судження. Так інформацію: «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» можна перевірити на відповідність дійсності, оскільки вона носить стверджувальний характер. Позивач до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягався. Приймав участь у антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах АТО 200 календарних днів. Після повернення з АТО позивач добровільно разом з іншими патріотами за власні кошти збирав необхідні речі для воїнів на передовій у зоні АТО. У 2019 році був обраний мешканцями с. Богуслав депутатом Богданівської ОТГ, у 2020 році знову переобраний на посаду депутата. Внаслідок поширення недостовірної інформації, що ганьбить його честь гідність та ділову репутацію позивач переніс моральні страждання, у нього погіршився стан здоров`я і він вимушений був звертатися за медичною допомогою. Крім того, він був вимушений пояснювати знайомим, що звинувачення відповідача не відповідають дійсності і він нічого подібного не вчиняв, а боронив зі зброєю в руках їх спокій в зоні АТО, а потім за свій рахунок добровільно допомагав побратимам на передовій. Враховуючи в сукупності наслідки які для нього настали, їх характер та обсяг душевних страждань від протиправних дій відповідача вважає, що йому була заподіяна моральна шкода в розмірі 100 000 грн.

Відповідачем надано до суду відзив на позов відповідно до змісту якого зазначено, що з доводами викладеними позивачем вона не погоджується. Вона є мешканкою с. Богуслав, приймає активну участь у житті громади. 17.10.2020 року вона була присутня на зборах організованих керівництвом Богданівської ОТГ. На зборах були присутні мешканці села в тому числі позивач. За давністю подій достеменно не пам`ятає змісту своїх висловлювань на адресу позивача але висловлювання які зазначив позивач не є для неї незнайомими вона раніше чула їх від мешканців села Богуслав. Оскільки тема можливого порушення прав солдатів Збройних сил України є для неї болючою і викликає неабияке схвилювання та відповідну реакцію тому, що з 2014 року вона долучилася до волонтерського руху та приймала активну участь у забезпеченні українських військовослужбовців предметами першої необхідності. Вважає, що позивач є депутатом Богданівської сільської ради і є спеціальним суб`єктом прав уповноваженим на представництво інтересів територіальної громади, а тому її висловлювання на його адресу не можуть оцінюватися ним як образа його честі, гідності та ділової репутації, а є лише оціночними визначенням результатів його роботи як діючого депутата, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, вимоги щодо розміщення за власний кошт спростування, стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судових витрат виходять за межі засад справедливості, добросовісності та розумності та є не співмірними з реальними можливими завданими порушеннями честі гідності та ділової репутації. Вона не має жодних заощаджень і єдиним засобом її існування є заробітна плата. Загальний розмір заробітної плати становить 40 616,50 грн. Крім того, вважає, що діагноз встановлений позивачу лікарем психіатром 20.10.2020 року не містить прямого посилання на причинно-наслідковий зв`язок з подіями які відбулися 17.10.2020 року на громадських зборах. Позивач є інвалідом 3 групи, що вказує на певні проблеми зі здоров`ям і що могло призвести до погіршення його самопочуття не в залежності від подій 17.10.2020 року.

Позивачем надано відповідь на відзив, де зазначено, що твердження відповідача про те, що 17.10.2020 року біля магазину № АДРЕСА_4 відбувались громадські збори які організувало керівництво Богданівської ОТГ щодо звітування керівництва про хід виконаних робіт з благоустрою села не відповідають дійсності. 17.10.2020 року о 10.00 год. відбувались передвиборчі агітаційні збори, які проводив голова Богданівської ОТГ і кандидат на посаду голови Богданівської ОТГ ОСОБА_3 ні про яке звітування керівництва ОТГ мова не йшла. Позивач був присутній на загальних зборах як мешканець села, свої функції депутата в даний час він не виконував, ніяких звітів місцевій владі не надавав та не мав на меті це робити. Відповідач у відзиві посилається на відсутність цивільно-правової відповідальності з ї сторони, оскільки позивач у її розумінні є спеціальним суб`єктом в виниклих правовідносинах. І називає свої висловлювання оціночними судженнями. Однак позивач наголошує на тому, що 17.10.2020 року він був присутній на громадських зборах як мешканець села, не виконував ніяких дій направлених на виконання своїх функцій, як депутата місцевої ради, ніяких звітів не надавав. Посилання відповідача на нерозумність та не співмірність заявлених до відшкодування сум є необґрунтованими і не спростовуються жодним належним та допустимим доказом. Твердження відповідача що наявності у нього інвалідності 3 групи, яка могла спричинити погіршення самопочуття не відповідають дійсності. Інвалідність отримана внаслідок праці під землею у шкідливих умовах на шахті. Позивач після 17.10.2020 року переніс моральні страждання не міг спокійно спати вночі кілька днів, нервував, відчував тривогу та занепокоєння, не міг спокійно спілкуватися з близькими та оточуючими людьми і тому 20.10.2020 року був вимушений звернутися до лікаря психіатра, де у нього було виявлено посттравматичний стресовий розлад у фазі загострення, астено-депресивний синдром.

Відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що нею були задані позивачу питання а не твердження і вказані питання висловлені нею на зборах 17.10.2020 року були суспільно значимими, тобто були предметом громадського інтересу на час поширення такої інформації, оскільки стосувались теми агітації на майбутніх виборах, звітів сільського голови та депутатів Богданівської сільської ради за час їх каденції. Зважаючи на те, що інформація, яку бажає спростувати позивач не містить фактичних даних, а є вираженням суб`єктивної думки і поглядів, направлених на критичну оцінку певних дій, тобто є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню стосовно їх правдивості та по своїй суті стосується інформуванням громадськості про суспільно значиму подію, то заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

В підготовчому засіданні задоволені клопотання сторін про виклик свідків.

Ухвалою від 23.03.2021 року за клопотанням представника позивача та позивача по даній справі призначена судова психологічна експертиза, провадження зупинено на час проведення експертизи.

02.09.2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області отримано висновок експерта № 8426 від 25.08.2021 року за результатами проведення судово-психологічної експертизи, відновлено провадження у справі.

Позивач та його представник, кожен окремо, у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у відповіді на позов та у заперечення на відповідь на відзив. Пояснила, що оскільки позивач недавно проживає в їхньому селі вона на зборах дійсно задавала йому питання, чи правда що він обікрав солдат та інші, що вказує позивач. Однак вона зазначає що це були питання, а не твердження.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та заперечення на відповідь на відзив. Просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

Суд вислухав сторони, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
ОСОБА_1 з 2017 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є депутатом Богданівської сільської ради Павлоградського району сьомого та восьмого скликання (рішення сесії № 984-51/VII від 24.12.2019 року, та № 2-1/VIII від 12.11.2020 року) по багатомандатному виборчому округу № 2 шляхом самовисування. (а.с. 80, 146)
Як зазначає позивач у позові 17.10.2020 року о 10.00 год. в АДРЕСА_3 , біля магазину № 22 відбувались агітаційні збори мешканців села, які проводив діючий голова Богданівської ОТГ та кандидат на посаду голови Богданівської ОТГ ОСОБА_3 .
На зборах були присутні мешканці села, депутати Богданівської ОТГ, кандидати в депутати Богданівської ОТГ, Голова громади, кандидати на посаду голови громади та два офіцери поліції громади.
Під час зборів між позивачем та головою ОТГ ОСОБА_3 виникли дебати з різних питань життєдіяльності Богданівської ОТГ і в цей момент відповідач ОСОБА_2 в агресивній зухвалій формі, звертаючись до позивача почала привселюдно усно звинувачувати його в тім, що він : «Обікрав солдат», «Ти вор», « ОСОБА_17 вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» та інші голослівні звинувачення. Поширення даної інформації відповідачем тривало приблизно хвилин 10 і протягом даного часу відповідачка повторила свої звинувачення разів 20.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2020 року була присутня на зборах мешканців села. На зборах був діючий Голова громади йому задавали запитання в тому числі задав запитання і ОСОБА_1 щодо освітлення. В цей час ОСОБА_2 наблизилась до ОСОБА_18 та почала кричати що він «вор та обікрав солдат» та інші негативні висловлювання і це не були запитання. Вона ОСОБА_5 , зробила їй зауваження, однак ОСОБА_2 не реагувала. Після почутого ОСОБА_1 був у шоці, пригнічений. Знає ОСОБА_1 тільки з позитивної сторони і знає, що все що ОСОБА_2 сказала не відповідає дійсності, оскільки він дуже порядна людина.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з того часу як він купив будинок у с. Богуслав. 17.10.2020 року о 10.00 год. він був присутній на загальних зборах, також на зборах були присутні мешканці села, діючий голова ОТГ ОСОБА_3 близько 30 чоловік. Збори були організовані ОСОБА_3 як агітаційні, передвиборчі, бо він балотувався на інший термін. ОСОБА_1 на зборах був присутній як мешканець села і ніякого звіту не давав. ОСОБА_1 задав ОСОБА_3 питання щодо освітлення і коли останній почав відповідати, ОСОБА_2 почала наближатися до ОСОБА_1 та кричати що «він вор, обікрав солдат», що «купив будинок, щоб заховатися». Все це відповідачка повторювала неодноразово, їй робили зауваження, однак вона не реагувала. Те що вона викрикувала на адресу ОСОБА_18 не було питанням, а було твердженням.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2020 року біля магазину в с. Богуслав були збори мешканців села, були присутні Голова громади, депутати та мешканці села близько 50 чоловік. Під час зборів ОСОБА_2 вийшла та почала кричати що ОСОБА_1 «вор», що він «був у АТО і обікрав солдат».

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача як мешканця села та депутата. 17.10.2020 року була присутня за загальних зборах мешканців села які організовував ОСОБА_3 як кандидат на посаду Голови ОТГ. ОСОБА_1 хотів задати ОСОБА_3 запитання, однак до нього підбігла ОСОБА_2 та почала кричати і обвинувачувати його утому що він «злодій», що він «обікрав солдат, купив хату в селі щоб сховатися». Свої звинувачення ОСОБА_2 ще довго повторювала та не могла заспокоїтися. Ніяких питань з її сторони не було це було обвинувачення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2020 року в с. Богуслав в рамках передвиборчої агітації, діючим головою та кандидатом на посаду Голови ОСОБА_3 проводилися збори мешканців села. Під час зборів ОСОБА_2 вийшла та почала кричати на ОСОБА_1 що він «негідний чоловік, він обкрадав солдат і щоб сховатися купив будинок у селі». Те що кричала ОСОБА_2 не було питаннями вона стверджувала що він «вор і обікрав солдат». Особисто вона ОСОБА_8 задавала відповідачці запитання звідки у неї така інформація.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2020 року вона була присутня на зборах мешканців села щодо виборів сільського голови. Коли ОСОБА_1 почав щось розповідати вийшла ОСОБА_2 та почала кричати що він «обікрав солдат та що він вор». Вона попросила поліцейського заспокоїти ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2020 року була присутня на передвиборчих зборах голови ОТГ. Коли почали задавати ОСОБА_3 запитання, ОСОБА_1 також задав йому запитання, однак відповіді не почули оскільки вибігла ОСОБА_2 та почала кричати на ОСОБА_1 що «він обікрав солдат» і вона не запитувала у нього а стверджувала.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що позивача знає з 2009 року відповідачку не знає. Разом з ОСОБА_1 займався волонтерською діяльністю, знає що він в 2016 році перебував у АТО а потім продовжив займатися волонтерською діяльністю. ОСОБА_1 знає як дуже порядну, не конфліктну людину. Після зборів 17.10.2020 року спілкувався з позивачем та бачив, що він був у подавленому, пригніченому стані. На його запитання, ОСОБА_1 розказав про те, що його звинуватили у тому, що він обікрав солдат і ховається.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є головою волонтерської організації «Єдність і сила», знає позивача з 2014 року. ОСОБА_1 прийняв рішення займатися волонтерською діяльністю, потім добровільно вирішив відправитися в зону АТО. На зборах організації ОСОБА_1 дали направлення на відрядження до зони бойових дій. За час його перебування в АТО жодних нарізаній ні в його адресу ні в адресу організації не було, він достойно виконав настанови організації.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що був присутній на агітаційних зборах голови ОТГ. ОСОБА_1 задав питання голові ОСОБА_3 і в цей час ОСОБА_2 щось запитала у Зуба про АТО. Що саме вона запитувала згадати не може.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що був присутній на зборах 17.10.2020 року, пам`ятає як ОСОБА_2 запитувала у ОСОБА_1 чи правда що його вигнали з волонтерів за те, що він вкрав гроші.

Свідок ОСОБА_15 була присутня на зустрічі ОСОБА_3 як кандидата на посаду голови, чула як ОСОБА_2 запитувала у ОСОБА_1 чи правда що він щось вкрав коли був волонтером. Він відповів, що це неправда. ОСОБА_2 не кричала та не ображала позивача і він відповів їй на запитання спокійно.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що працює юристом Богданівської ОТГ, був присутній на зборах які передували передвиборчому процесу. Чув коли ОСОБА_2 запитувала у ОСОБА_1 чи правда що його вигнали з волонтерів. Вона не звинувачувала його, а запитувала.

Згідно із Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Частиною 1 ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).
Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Таким чином, за змістом зазначених правових норм, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.
Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди повинні при розгляді справ зазначеної категорії мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і ст. 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
В судовому засіданні встановлено, що оспорювана позивачем інформація дійсно була поширена на зборах мешканців с. Богуслав Павлоградського району, Дніпропетровської області організованих діючим на той час головою Богданівської ОТГ та кандидатом на посаду Голови Богданівської ОТГ Грищенко О.В. Відповідачем вказана обставина підтверджується, а тому поширення оспорюваної інформації саме таким способом суд вважає доведеними. Відповідачем не заперечується факт поширення інформації, однак заперечується те, що ця інформація була твердженням, оскільки на її думку нею були задані питання.
Як роз`яснено у п. п. 1, 19 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Суд уважно розрізняє факти та оціночні судження і критику у поєднанні з дотриманням розумних меж цих суджень.
Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Судом встановлено, що позивач є депутатом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, публічною особою, а відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у політичній діяльності в межах Богданівської ОТГ Павлоградського району Дніпропетровської області, та його безпосередні дії становить суспільний інтерес.
У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції N 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя.
Так у Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.
Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у рішеннях «Газета «Україна-центр» проти України», «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.
Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.
В даному випадку необхідно провести відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.
Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).
З урахуванням наведених норм матеріального права, суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку про те, що поширена відповідачем інформація не знаходиться в межах допустимої критики позивача, як політичного діяча, не є оціночними судженнями відповідача, які ґрунтуються на особистому трактуванні відповідачем інформації отриманої з інших джерел і виходить за межі допустимої критики публічної особи - позивача по справі.
Вимогами ч. 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.
Як роз`яснено у п. п. 4. 5 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації.
В свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.
Таким чином, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів.
В даному випадку суд з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вважає, що висловлювання відповідачки адресовані позивачу : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» носять негативно стверджувальний характер по відношенню до позивача, а їх формулювання вочевидь носять не оціночний характер. Адже така інформація про позивача не містить в собі сатири, алегорії чи гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою діяльності позивача, її можна перевірити на достовірність.
Зі змісту поширеної відповідачем інформації слідує, що позивачем вчинено ряд діянь, які мають всі ознаки протиправних та суспільно небезпечних, і за які чинним законодавством передбачена, в тому числі, кримінальна відповідальність.
Хоча обов`язок доведення достовірності інформації законодавством покладено на відповідача, позивач вважає за необхідне надати суду обґрунтування та докази того, що оприлюднена відповідачем інформація про позивача є цілком неправдивою, недостовірною, а також такою, що порушує честь, гідність, шкодить діловій репутації позивача.
Так відповідно до довідки серія ІІА№ 1843077 Міністерства внутрішній справ України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 21.07.2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незанятої чи непогашеної судимості не має у розшуку не перебуває. (а.с. 41)
За довідкою керівника громадської організації «Єдність і сила» Бороданьова О.І., ОСОБА_1 є членом громадської організації «Єдність і сила», 20.09.2015 року з метою участі у проведенні антитерористичній операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, перебував у районах проведення АТО у період її проведення 200 календарних днів, а саме з 21.09.2015 року по 08.04.2016 року у взаємодії зі Збройними Силами України з підпорядкуванням керівнику АТО на території Донецької та Луганської областей у складі груп цивільно-військового співробітництва. Будь-яких скарг на ОСОБА_1 від керівництва АТО на адресу громадської організації «Єдність і сила» не надходило. (а.с. 26)
За характеристикою наданою Головою ГО «Єдність і сила» Бороданьовим О.І., ОСОБА_1 , з 2015 року є членом ГО «Єдність і сила», за час перебування у членах організації зарекомендував себе з позитивної сторони, брав активну участь у вирішенні всіх актуальних питань які стояли на порядку денному організації. З іншими членами організації завжди підтримував добрі дружні стосунки, не конфліктував, з притаманною йому емоційною впевненістю та стриманістю відстоював свою позицію з різних питань на загальних зборах організації. Має повагу та безумовний авторитет серед колективу, до його порад та пропозицій завжди прислуховуються інші члени. ОСОБА_1 є законослухняним та патріотично налаштованим громадянином, всі свої дії базує на даних принципах. (а.с. 147)
За характеристикою командира 14-ї РС ДУК ПС ОСОБА_20 від 18.05.2021 року, з травня 2016 року по даний час ОСОБА_1 постійно і регулярно сприяє у матеріальній (не фінансовій) та морально-психологічній підтримці бійцям 14-ї Резервної Сотні Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», а саме ОСОБА_1 переправляв волонтерами речі (військовий однострій, взуття) та продукти харчування для бойових підрозділів ДУК ПС в зону відповідальності бойових дій (Донецька область) за призначенням даних підрозділів. Проявив себе виключно з позитивної сторони, з командирами та бійцями підтримує хороші, побратимські відносини. ОСОБА_1 має повагу від особового складу 14-ї РС ДУК ПС та заслужений авторитет у побратимів та керівників по волонтерській діяльності. Виявляє наполегливу та самовіддану роботу на прохання в рамках звернення про допомогу у волонтерсько-гуманітарній допомозі бійцям-добровольцям. В спілкуванні ввічливий та вірний своєму слову.
Відтак, суд дійшов до переконання, що поширена відповідачем та оспорювана позивачем інформація є фактичним твердженням, та не підпадає під ознаки оціночних суджень, а дані висловлення відповідача виражені у посиланні на відповідні конкретні факти та події.
Суд критично відноситься до пояснення відповідача стосовно того, що нею не стверджувалась оспорювана інформація, а тільки були задані питання позивачу. Так свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в судовому засіданні було підтверджено, що відповідач не задавала питання позивачу, а в агресивній формі стверджувала, що : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися».

Свідок ОСОБА_13 пояснив що пам`ятає, що ОСОБА_2 щось питала у ОСОБА_1 , що саме не пам`ятає. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пояснювали, що ОСОБА_2 задавала ОСОБА_1 питання.

Однак у суду є сумніви щодо достовірності показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , так свідок ОСОБА_15 , як зазначила в судовому засіданні є кумою відповідачки, свідок ОСОБА_16 звертався до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, даний факт був підтверджений ним в судовому засіданні, що може свідчити про їх упередженість.

Відповідачкою в ході розгляду справи суду не було надано будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів, які підтверджували б достовірність оспорюваної інформації, що нею була поширена на агітаційних зборах мешканців с. Богуслав 17.10.2020 року стосовно особи позивача.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином, під час розгляду даної справи судом встановлено, що: відповідачем було здійснено поширення вказаної інформації на зборах мешканців с. Богуслав, що мало наслідком доведення останньої до відома невстановленого широкого кола осіб; поширена інформація безпосередньо стосується особи позивача; поширена інформація має всі ознаки недостовірної та негативної і це не було спростовано відповідачем; поширення інформації через своє змістовне навантаження завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, оскільки в ній містяться відомості про події та факти, які не відповідають дійсності.
З огляду на наведене, суд визнає поширену ОСОБА_2 під час агітаційних зборів 17 жовтня 2020 року о 10.00 годині біля магазину № АДРЕСА_1 , а саме: «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» такою, що є недостовірною та, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.
З урахуванням викладеного, позивач має право на захист у судовому порядку своєї гідності, честі, ділової репутації, та відповідно, відшкодування завданої моральної шкоди, спростування недостовірної інформації, оприлюдненої відповідачем.
Завдану відповідачем шляхом оприлюднення неправдивих відомостей та таких, що принижують честь, гідність та ділову репутацію щодо позивача, моральну шкоду, позивачем оцінено у 100 000 гривень, на думку позивача така грошова сума є співрозмірною завданій діями відповідача моральній шкоді, зокрема, відповідає негативним наслідкам, що настали для позивача у зв`язку з поширенням відносно нього відповідачем недостовірних та образливих відомостей, що завдали шкоди його честі, гідності та діловій репутації.
За нормами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Пленум Верховного суду України в Постанові № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначив у п. 3 зокрема, що: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».
Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
Згідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Суд також приймає до уваги пояснення позивача щодо погіршення його стану здоров`я після поширення відповідачкою недостовірної інформації, внаслідок чого він переніс моральні страждання.
Так відповідно до консультативного висновку лікаря-психіатра, психотерапевта ОСОБА_21 , 20.10.2020 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою, останньому встановлено діагноз : посттравматичний стресовий розлад у фазі загострення, астено депресивний синдром та призначено лікування. (а.с. 27)
Крім того, висновком експерта № 8415 за результатами проведення судової психологічної експертизи складеного 25.08.2021 року встановлено, що:
1). Ситуація, що розглядається по справі, враховуючи такі індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_1 , як розвинене відчуття обов`язку, відповідальності, тенденції до створення соціально бажаного образу, підпорядкування загальноприйнятим нормам і правилам, залежність від думки і вимог оточуючих, характеризуючись як законослухняний, справжній патріот України, з високим почуттям відповідальності та сумлінності при виконанні поставлених задач, вірний своєму слову, який користується повагою та заслуженим авторитетом серед оточуючих, з огляду на його досвід добровільної участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях у 2015-2016 роках, мала для ОСОБА_1 велику особистісну та емоційну значущість, через що суб`єктивно сприймалися ним як психотравмувальна.
2). Внаслідок суб`єктивного сприйняття ОСОБА_1 ситуації, що розглядається по справі, як психотравмувальної, за рахунок великої особистісної та емоційної значущості, загрозливості для його самооцінки, самоповаги, поваги та авторитету серед оточуючих, яка утиснула його провідні життєві цінності і переконання, в нього виникли негативні емоційні переживання у вигляді підвищеної тривожності, зниженого настрою, погіршення сну, самопочуття, небажання в подальшому продовжувати депутатську діяльність, уникнення розмов з оточуючими про ситуацію, що досліджується (ознаки зникаючої деструктивної поведінки) зумовивши особистісну необхідність у відстоюванні своєї честі, гідності та ділової репутації. (а.с. 173-186)
Судом також враховуються пояснення позивача про те, що після поширення відповідачем недостовірної інформації мешканці села, його виборці не однократно питали його про вислови відповідача під час агітаційних зборів про те, чи дійсно такі факти мали місце. Йому було боляче чути такі питання від знайомих людей та пояснювати, що нічого подібного не вчиняв. Вважає, що поширення відповідачем недостовірної інформації мало негативний вплив на виборців громади при проведенні місцевих виборів 2020 р., так як від мешканців села він чув розмови, що люди перестали йому довіряти.
Зазначені немайнові втрати позивача, на думку суду, призвели до заподіяння йому моральних страждань, що у своїй сукупності призвело до моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4.)

За викладених обставин, враховуючи характер немайнових втрат позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 гривень, оскільки на думку суду вимоги про стягнення із відповідача 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди мають надмірний характер.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Частиною 3 статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки, а саме витрати по проведенню експертизи та витрати по сплаті судового збору.
Стосовно стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу, судом при ухваленні рішення дане питання не вирішувалося, на підставі клопотання представника позивача відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 під час агітаційних зборів 17 жовтня 2020 року о 10.00 годині біля магазину № АДРЕСА_1 , а саме : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися».

Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену нею недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення за власні кошти в найближчому номері газети «Урядовий кур`єр» публікації під заголовком «СПРОСТУВАННЯ!» наступного змісту : «Я ОСОБА_2 , повідомляю, що поширена мною під час агітаційних зборів 17 жовтня 2020 року о 10.00 годині біля магазину № АДРЕСА_1 інформація про ОСОБА_1 наступного змісту : «Ти обікрав солдат», «Ти вор», «Тебе вигнали з волонтерів», «Ти продав квартиру та купив будинок у селі, щоб заховатися» - є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію відповідно до рішення суду», для чого подати редакції газети «Урядовий кур`єр лист-замовлення та передбачені редакцією газети «Урядовий кур`єр» документи для друку оголошення цього спростування не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової психологічної експертизи в розмірі 17332 (сімнадцять тисяч триста тридцять дві) гривні 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1915 (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять ) гривень 24 копійки.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 11 лютого 2022 року.

Учасники справи:
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .
Відповідач:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 -А.
Суддя С. Г. Юдіна