ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/380/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 695/3680/21 Категорія: на ухвалу Ушакова К.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

За участю секретаря Захарченко А.Д.

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М.,

боржник - ТОВ «Красногірське»

стягувач - ТОВ «Юнікорнс»

особа, яка подає апеляційну скаргу - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ушакової К.М. у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 22.12.2021 року, у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом, -

в с т а н о в и в :

08.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 63013649 з примусового виконання виконавчого напису № 3093 від 07.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С. про стягнення з ТОВ «Красногірське» на користь ТОВ «Юнікорнс» на підставі аграрної розписки, посвідченої 05.03.2020 року № 994 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовом О.С., якою встановлено безумовне зобов?язання боржника здійснити поставку 320000 тон пшениці 3,4 класів, що відповідає за якісними показниками вимогам, вказаним у даній розписці та ДСТУ 3768/2019 «пшениця. Технічні умови» у строк до 31.07.2020 року.

Вказується, що боржник ухиляється від виконання виконавчого напису та будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснив.

У зв?язку з вищевказаним, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. просив обмежити громадянку України, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником-юридичною особою своїх зобов?язань перед ТОВ «Юнікорнс» за виконавчим написом № 3093 від 07.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С. про стягнення з ТОВ «Красногірське» на користь ТОВ «Юнікорнс» на підставі аграрної розписки, посвідченої 05.03.2020 року № 994 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовом О.С.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржником вказується, що станом на 17.11.2021 року ТОВ «Красногірське» так і не виконало свого зобов?язання перед стягувачем ТОВ «Юнікорнс» та з моменту відкриття виконавчого провадження, боржник в особі керівника, всіляко намагається уникнути обов?язку по виконанню покладених зобов?язань та затягує виконання рішення.

В апеляційній скарзі зазначається, що ОСОБА_1 , як керівник підприємства, була обізнана про накладання на підприємство обов?язку виконати рішення та кримінальну відповідальність, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана адресатом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приватним виконавцем, з метою виконання рішення, було неодноразово здійснено виїзд за адресою боржника, проте, у зв?язку з неможливістю реального виконання вимоги виконавчого документу, виконавець неодноразово відкладав виконавчі дії, про що виносив процесуальний документ виконавчого провадження.

Скаржник вважає, що в матеріалах справи цілком достатньо доказів та обґрунтованості подання приватного виконавця, та оскільки керівник юридичної особи незалежно від організаційно-правової форми є не лише особою, що здійснює її представництво перед іншими юридичними особами, а і суб?єктом, який несе відповідальність за неправомірні дії юридичної особи, в тому числі, за її зобов?язанням, тому застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за ухилення ТОВ «Красногірське» від виконання своїх зобов?язань за виконавчими документами має застосовуватися саме до керівника боржника - ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. просив скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2021 року у справі № 695/3680/21, якою відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом.

Ухвалити постанову, якою обмежити громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «Красногірське» у праві виїзду за межі України до виконання боржником - юридичною особою свої зобов?язань перед ТОВ «Юнікорнс», за виконавчим написом № 3093 від 07.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С. та за виконавчим написом № 3972 від 04.11.2020 року, який видав приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С.

Направити постанову на виконання до Адміністрації державної прикордонної служби.

28 січня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «Красногірське» надійшов відзив на апеляційну скаргуприватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2021 року, в якому товариство просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

В обґрунтування відзиву вказується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірське» є юридичною особою, створене та діє відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» та Статуту.

Відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Законодавством України вищезазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦКУ, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для поїздок за кордон, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з статтею 6 вказаного закону перелічені підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, однією з яких є ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, передбачено, що на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону.

У відзиві боржник також зазначає, що задоволення апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. буде наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На підставі вказаного боржник вважає ухвалу Золотоніського районного суду Черкаської області у справі № 695/3680/21 законною та обгрунтованою, винесеною з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яку просить залишити в силі, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника приватного виконавця та представника товариства, які з?явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки судом не допущено порушень процесуального права при вирішення питання заяви про забезпечення доказів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не доведено , що керівника товариства слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, судом не допущено порушення норм процесуального права при вирішення подання приватного виконавця.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в?їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв?язання спорів у цій сфері.

Вказаним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов?язання, то до виконання зобов?язань або розв?язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

За результатами розгляду подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядкуст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. Порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в?їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця, прийнявши до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, тому суд, встановивши обставини та, перевіривши доводи подання не вбачав підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону, тому повністю погоджується із висновками районного суду.

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду подання скаржника, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні, отже, апеляційна скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, тому не підлягає скасуванню, оскільки ухвалена з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича- залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2021року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Красногірське» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання боржником-юридичною особою зобов`язань за виконавчим документом - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повний текст постанови складений 24.06. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко