Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/151/22
Єдиний унікальний №733/194/22
Рішення

Іменем України

28 червня 2022 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Івашко Володимир Володимирович до ТОВ «Український аграрний союз», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права оренди,-

Встановив:

До Ічнянського районного суду Чернігівської області звернулася ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник- адвокат Івашко В.В. до ТОВ "Український аграрний союз» про скасування речового права та повернення земельної ділянки.

Вимоги позивачки мотивовані тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 1,3658 га, кадастровий номер :02:000:0335, яка розташована на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Попереднім власником земельної ділянки була її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ право на вказану земельну ділянку виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12 вересня 2020 року Ічнянською районною державною нотаріальною конторою та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності.

Відповідач на даний час незаконно, без відповідної правової підстави, володіє її земельною ділянкою.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 17.02.2022 року (номер запису 33669564) її земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача на підставі договору оренди землі від 10.09.2019 року , строк дії до 10 вересня 2027 року. Орендодавцем вказано позивачку - ОСОБА_1 . Однак ніякого договору оренди земельної ділянки вона з відповідачем не укладала і не могла укласти, так як на момент реєстрації речового права 15.10.2019 року вона ще не була власником спірної земельної ділянки, а набула право власності лише 12.09.2020 року.

Відтак позивачка звернувся з позовом до суду та просила скасувати запис про проведену реєстрацію договору оренди земельної ділянки, площею 1,3658 га кадастровий номер :02:000:0335, розташованої на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену на підставі договору оренди землі №б/н від 10.09.2019 року та усунути перешкоди відповідача в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення позивачці земельної ділянки, площею 1,3658 га, кадастровий номер :02:000:0335.

У відзиві на позовну заяву, відповідач звертає увагу суду на те, що зазначення позивачки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Орендодавцем за договором оренди землі від 10.09.2019 р. передбачено процедурою функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та порядком наповнення його відомостями про речові права на нерухоме майно. Це не означає, що позивачка мала самостійно укладати договір оренди землі, а лише вказує на те, що на час внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0335, вже були зареєстровані щодо цієї земельної ділянки інші речові права, похідні від права власності, що належать відповідачу.

Таким чином, приймаючи у спадщину земельну ділянку, до позивачки перейшли всі права та обов`язки, передбачені договором оренди землі від 10.09.2019 року, укладеного між відповідачем та попереднім власником. Також зазначений перехід права власності не є підставою для внесення змін або розірвання договору оренди землі. За таких обставин позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 15).

В судове засідання позивачка та представник позивачки адвокат Івашко В.В. не з`явились, в заяві, наданій через канцелярію суду заяві просить про розгляд справи без участі позивачки та представника позивачки.

Представник ТОВ «Український аграрний союз» , будучи належним чином повідомлений , в судове засідання не з`явився.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2020 року після смерті матері ОСОБА_3 належить земельна ділянка, площею 1,3658 га, кадастровий номер :02:000:0335, яка розташована на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області (а.с. 10).

Між позивачкою та ТОВ «Український аграрний союз» був зареєстрований договір оренди земельної ділянки, площею 1,3658 га, кадастровий номер :02:000:0335, розташованої на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 8 років , строк дії договору до 10 вересня 2027 року.

Вказаний договір був зареєстрований і в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №33669564 від 15.10.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 9).

Позивачка довідалася про те, що зареєстровано вказаний договір лише 17.02.2022 року.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких

наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Пред`являючи позов, позивачка стверджувала , що оспорюваний договір оренди вона не підписувала, так як на момент укладення договору оренди вона ще не була власником спірної земельної ділянки, а набула право власності лише 20.09.2020 року.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації

договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі» ).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

На підтвердження вказаних обставин щодо неукладення спірного договору належним доказом є надана копія договору оренди землі , наданого представником відповідача, згідно з яким договір оренди землі №б/н від 10.09.2019 року укладений з ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Разом з тим, позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації договору оренди.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між ОСОБА_1 та ТОВ «Українськимй аграрний союз» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, ця ділянка фактично не була передана в оренду за договором оренди, який вона не підписувала, тому він є неукладеним, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує її права на користування та розпорядження зазначеною власністю.

Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця

позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Спірний договір був зареєстрований державним реєстратором Лосинівської селищної ради Філь А.М. від 09.10.2019 року за №33669564, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Власником спірної земельної ділянки №:02:000:0335 на час подання позову є ОСОБА_1 .

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження власністю - земельною ділянкою, площею 1,3658 га кадастровий номер :02:000:0335, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, реєстрація права оренди на вищевказану земельну ділянку за відповідачем по справі, коли договір оренди позивачка фактично не підписувала, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди, проведену на підставі договору оренди землі №б/н від 10.09.2019 року та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права за №33669564 від 09.10.2019 року, вчиненого 09.10.2019 року державним реєстратором Філь А.М.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір» , суд стягує з відповідача на користь позивача 2992,40 грн. судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, що складаються з судового збору 992,40 грн., та витрат на правничу допомогу - 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Івашко Володимир Володимирович задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, площею 1,3658 га кадастровий номер :02:000:0335, розташованої на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проведену на підставі договору оренди землі №б/н від 10.09.2019 року та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права за №33669564 від 09.10.2019 року, вчинений державним реєстратором Філь Андрієм Миколайовичем

та усунути перешкоди відповідача в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , земельної ділянки, площею 1,3658 га, кадастровий номер :02:000:0335, розташованої на території Дорогинської сільської ради Ічнянської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український аграрний союз» () на користь ОСОБА_1 2992, 40 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, що складаються з судового збору 992,40 та витрат на правничу допомогу 2000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивачки: Адвокат Івашко Володимир Володимирович, 16600, м.Ніжин вул.Батюка,1 Чернігівська область.

Відповідач: ТОВ «Український аграрний союз», 16646, с. Кунашівка , вул.Гагаріна,43, Ніжинський район Чернігівська область , .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлений 28 червня 2022 року.

Суддя А. В. Вовченко