Справа № 524/948/22
Провадження №2/524/1980/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна

УСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 04.11.2016 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області Докійчук Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника серія та номер 52227934.

На підставі постанови про арешт майна виконавцем винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247844 від 07.11.2016 року 12:20:33, та внесено дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 89554 від 05.06.2021 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 45440249, яке завершено 14.05.2015 року.

Позивач просив скасувати арешт (заборону) на нерухоме майно, накладений постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Докійчук Т.В. про арешт майна боржка від 04.11.2016 року, серія та номер 52227934.

Ухвалою судді від 08.02.2022 року у справі відкрито спрощене виконавче провадження.

Ухвалою суду 06.04.2022 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача, залучено третю особу у справі.

Представник позивача Пасюк В.В. позов підтримав, просив задовольнити, до суду подав заяву про слухання справи без його участі.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» проти задоволення позову заперечував, на адресу суду направив відзив на позов. Заперечення, зокрема, обґрунтував тим, що позовна вимога про скасування арешту з нерухомого майна позивача не може стосуватися банку, оскільки арешт накладений державним виконавцем, а не АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Представник третьої особи Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати без її участі.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив такі фактичні обставини справи:

У провадженні Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області перебувало на виконанні виконавче провадження 52227934, боржником на яким є ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», дата відкриття 14.09.2016 року. Виконавче провадження завершено, що підтверджується роздруківкою з реєстру виконавчих проваджень станом на 09.12.2021 року (а.с. 10).

04.11.2016 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області Докійчук Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника серія та номер 52227934.

На підставі постанови про арешт майна виконавцем винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247844 від 07.11.2016 року 12:20:33, та внесено дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11).

Згідно відповіді Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 89554 від 05.06.2021 року виконавче провадження № 52227934 на виконанні не перебуває. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 45440249, яке завершено 14.05.2015 року (а.с. 8-9).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути - припинення дії, яка порушує право.

Для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Так, підставою цього позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на нерухоме майно, що перешкоджає у реалізації його прав на нерухоме майно.

Ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Зважаючи на те, що відкриті виконавчі провадження відсутні, питання про зняття арешту з вищевказаного майна не вирішено державним виконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації прав власника.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно, порушує права позивача.

Позивач про компенсацію судових витрат не заявив.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Докійчук Т.В. про арешт майна боржка від 04.11.2016 року, серія та номер 52227934, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32247844 від 07.11.2016 року 12:20:33.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 12.06.2022 року.

Суддя Ж.О. Кривич