Провадження № 2/679/16/2022
Справа № 679/288/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретарі судових засідань Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нетішин в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» про визнання недійсним договір факторингу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бутко А.С. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» про визнання недійсним договір факторингу. В обґрунтування позову представник зазначив, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписано кредитний договір №497631453 від 03 березня 2016 року, згідно якої останньому було надано кредит в сумі 2000 грн. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не були виконанні.

30 травня 2016 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» був підписаний договір факторингу відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором №497631453 від 03 березня 2016 року боржник ОСОБА_1 ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс».

Після того ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» підписала договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» відповідно до якого ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за кредитним договором №497631453 від 03 березня 2016 року боржник ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд».

Представник позивача зазначає, що оспорюваний договір відступлення прав договорів факторингу №30/05 від 30 травня 2016 року був укладений з порушенням ч. 3 ст. ст. 512, 1054, ч. 3 ст. 1079, ч. 2 ст. 1083 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» - маючи таку назву не є фінансовою компанією, не включена до Державного реєстру фінансових установ, фінансова установа має право на здійснення таких послуг (факторингу) лише після отримання відповідних ліцензій, дана ліцензія в ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» відсутня.

Посилаючись на положення статей 175, 216 ЦК України, Закон України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» просить суд визнати недійсним договір факторингу №30/05 від 30 травня 2016 року підписаний між ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» та ТОФ «Фінансова компанія «Конкорд».

05 квітня 2021 року представник відповідача ТОВ «Таліон Плюс» за довіреністю №24 від 29 березня 2021 року ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів позовних вимог. Вказує, що позивач стверджує, що ТОВ «ФК «Конкорд» не є фінансовою компанією та не має права здійснювати факторингові операції, а отже договір факторингу має бути визнано недійсним. Однак, станом на 07.09.2016, що є датою укладення договору факторингу №07-09, ТОВ «ФК «Конкорд» діяло на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №714 від 11.02.2016, виданого на підставі розпорядження Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №350 від 11.02.2016. відповідно до цього Розпорядження, ТОВ «ФК «Конкорд» наділялося правом надавати фінансові послуги такі як факторинг, надання гарантій, поручительств, фінансових кредитів та фінансовий лізинг.

Крім того, представник відповідача просив застосувати позовну давність, відповідно до ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України.

19 березня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутко А.С. подане клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

01 квітня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутко А.С. подане клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

20 травня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутко А.С. через канцелярію суду подане клопотання про витребування доказів, а саме у ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» квитанції належної сплати фінансування в сумі 2555,06 по договору відступлення прав вимоги підписаного між ТОВ «Іксора-Інвестлайн», яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» за кредитним договором №497631453 від 30 березня 2016 року, боржник ОСОБА_1

24 вересня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутко А.С. подане клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

09 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бутко А.С. подане клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Будь-яких інших заяв та клопотань до суду від сторін не надходило.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 березня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутка А.С. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 квітня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутка А.С. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року підготовче провадження по вказаній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутка А.С. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутка А.С. про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» квитанції належної сплати фінансування в сумі 2555,06 по договору відступлення прав вимоги підписаного між ТОВ «Іксора-Інвестлайн», яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» за кредитним договором №497631453 від 30 березня 2016 року, боржник ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 жовтня 2021 року вказана позовна заява була прийнята до свого провадження суддею Стасюком Р.М., розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.04.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.05.2022 року продовжено розгляд справи в зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі про залишення без руху.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, просив такий задоволити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Таліон Плюс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, останній подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представників на підставі матеріалів справи. У позові просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписано кредитний договір №497631453, згідно якої останньому було надано кредит в сумі 2000 грн.

За умовами кредитного договору Фінансова установа зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

30 травня 2016 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Іксора-Інвестлайн» був підписаний договір факторингу №30/05 відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором №497631453 від 03 березня 2016 року боржник ОСОБА_1 ТОВ «Іксора-Інвестлайн» яка в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс».

07 вересня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» та ТОВ «Іксора-Інвестлайн» був підписаний договір факторингу №07-09 відповідно до якого ТОВ «Іксора-Інвестлайн» відступило право вимоги за кредитним договором №497631453 від 03 березня 2016 року боржник ОСОБА_1 .

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання за договором №497631453 від 03 червня 2016 року належним чином не виконав, сума заборгованості сплачена не була. Крім того, факт зміни назви Відповідача з ТОВ «Іксора-Інвестлайн» на ТОВ «Таліон Плюс» та порушення зобов`язання за договором позивачем визнається та не оспорюється.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 та статті 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Відповідно до статті 350 Господарського кодексу України банк має право укласти договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким він передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої особи. Загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Статтею 5 Закон України "Про фінансові послуги", передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами -підприємцями.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231, в редакції на час укладення спірних договорів, віднесено до фінансової послуги факторингу сукупність операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів. А також зазначене розпорядження визначає що факторингом є операції щодо купівлі - продажу права вимоги лише боржників підприємств.

Отже, аналіз статей 512, 1077 ЦК України свідчить про те, що цивільне право розмежовує правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: договори з відступлення права вимоги (договори цесії) та договори факторингу.

Зазначені правочини не є аналогічними та різняться за певними критеріями: за предметом договорів, за формою вчинення договорів, за суб`єктним складом правочинів, за метою їх укладення.

Щодо розмежування за предметом договору слід зазначити, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, такі не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Предметом договору факторингу згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги).

При розмежуванні зазначених договорів за формою їх вчинення слід враховувати, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України).

Оскільки факторинг згідно з пунктом 3 частини 1 статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Відмінність зазначених договорів за суб`єктним складом полягає в тому, що відповідно до статей 512 - 518 Цивільного кодексу України за договором відступлення права вимоги учасниками цесії можуть бути як фізична так і юридична особа.

Аналіз частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України, статті 350 Господарського кодексу України, частини 5 статті 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність", пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" свідчить про те, що суб`єктний склад договору факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частини 2 статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська (фінансова) установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частини 3 статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.

При розмежуванні договорів відступлення права вимоги та факторингу за метою їх укладення слід враховувати, що згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У розумінні пункту 11 частини 1 статті 4 цього Закону факторинг є фінансовою послугою.

Статтею 5 Закон України "Про фінансові послуги" визначено, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника

За системним аналізом зазначених норм матеріального права послуги з факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) мають право надавати лише фінансові установи.

Метою укладення договору відступлення права вимоги (цесії) є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається "за номінальною вартістю" без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина 3 статті 656 Цивільного кодексу України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною вартістю вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 та постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/144/17.

Отже, характерними ознаками договору факторингу є те, що:

- йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, які є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором);

- його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги);

- метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника;

- відступлення права вимоги за таким договором може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо;

- вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Правочин, який не відповідає зазначеним ознакам, не є договором факторингу, а договір факторингу, який не відповідає вимогам законодавства щодо його форми, сторін, змісту може бути визнаний недійсним.

В залежності від установлених судами обставин, укладений між сторонами договір може бути також визнаний правочином з відступлення права вимоги (цесії).

Згідно частини 3 статті 1079 ЦК України у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції і це за собою тягне наявність усіх ліцензій, дозволів для здійснення такого виду діяльності.

ТОВ «Іскора-Інвестлайн», що в подальшому змінила назву на ТОВ «Таліон Плюс» як і ТОВ «ФК «Конкорд» мали права на здійснення послуг факторингу і по тій причині, що такий вид діяльності зазначений в Розпорядженні Про внесення до Державного реєстру фінансових установ інформації про ТОВ «Іксора-Інвестлайн» від 21.04.2015 року № 767 та Розпорядженні Про внесення ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» №350 від 11.02.2016 до державного реєстру фінансових установ.

Згідно Розпорядження Про внесення ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» №350 від 11.02.2016 до Державного реєстру фінансових установ, ТОВ «ФК «Конкорд», що може надавати такі фінансові послуги: факторинг, надання гарантій, надання поручительств, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, фінансовий лізинг.

Тобто, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» має право здійснювати без ліцензії лише ті послуги, які зазначені Розпорядженні Про внесення ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» №350 від 11.02.2016.

Оскільки судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд» на час укладення договору була фінансовою установою, яка мала право на укладення спірного договору, то підстав для визнання недійсним договір факторингу №30/05 від 30 травня 2016 року не має.

При цьому, слід враховувати, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відмінність у правовій природі договору факторингу від договору уступки права вимоги порушує права позивачки, як боржника. Не містять таких посилань й позовна заява.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову по суті, пред`явлених вимог, а тому клопотання сторони відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності судом не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 203, 215, 512, 516, 1077-1080 ЦК України; ст. ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» про визнання недійсним договір факторингу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» місцезнаходження: 14027, м. Чернігів, вул. Рокосовського,7, .

Відповідач 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» місцезнаходження: 03067, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 35 А.

Повне судове рішення складено 09 червня 2022 року.

Суддя Р.М.Стасюк