Справа № 127/7248/22
Провадження № 22-ц/801/1102/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 рокуСправа № 127/7248/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Хейнісом Олександром Григоровичем на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року, постановлену у складі судді Федчишена С.А., в залі суду,

встановив:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від заборгованості за аліментами та стягнення аліментів.

У даній позовній заяві позивач просив:

- припинити стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 по справі №308/3734/18 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 і до досягнення ними повноліття;

- звільнити ОСОБА_1 від заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 по справі №308/3734/18, що утворилась із березня 2019 року;

- стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від заборгованості за аліментами та стягнення аліментів за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суд першої інстанції зазначив, що враховуючи встановлений частиною 1 статті 28 ЦПК України вичерпний перелік позовів, які можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, вказані положення Закону не розповсюджуються на позови про припинення стягнення аліментів. Відтак, з урахуванням зазначеного, а також зважаючи на те, що відповідач зареєстрована в м. Чоп, дана позовна заява має пред`являтись до суду за правилами, визначеними статтею 27 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем заявлено декілька позовних вимог і основною з них є вимога про стягнення аліментів на утримання дітей, а вимоги про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості за аліментами є похідними. При цьому, позивач проходить військову службу в м. Вінниці, а відтак дана справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Апеляційна скарга на підставі статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що у квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від заборгованості за аліментами та стягнення аліментів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з урахуванням заявлених у справі вимог, відомостей щодо учасників справи та положень ЦПК України щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд», встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) справи.

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказаною нормою передбачено чіткий перелік позовних заяв, які можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, серед якого вимоги про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості за аліментами відсутні, а відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що дана позовна заява має пред`являтися до суду за правилами, визначеними статтею 27 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15.04.2022 ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади міста Вінниці відсутня.

Відповідно до листа Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області №03-26/922 від 28.04.2022 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.08.2006 по теперішній час.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем заявлено декілька позовних вимог і основною з них є вимога про стягнення аліментів на утримання дітей, а вимоги про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості за аліментами похідні, є безпідставними, оскільки у даному випадку позивачем заявлено три вимоги одночасно та чинним законодавством не передбачено визначення підсудності за основними та похідними позовними вимогами.

Також, не заслуговують на увагу посилання заявника на проходження ним військової служби в м. Вінниці, адже вказана обставина не може бути підставою для розгляду справи іншим судом, ніж визначено законом за правилом територіальної підсудності.

Отже, доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Хейнісом Олександром Григоровичем залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук