Справа № 204/1406/22
Провадження № 2/204/1259/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та недійсним.

Позовна заява передана мені, судді Самсоновій В.В., 21 лютого 2022 року цивільною канцелярією суду.

Оскільки дана позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України та ст. ст. 2, 4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», ухвалою суду від 28 лютого 2022 року вона була залишена без руху і позивачу був наданий строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання ним даної ухвали.

До суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання (як вбачається з інформації з сайту АТ «Укрпочта», з відміткою про повернення - 26.04.2022), яким було направлено позивачу копію ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2022 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвалу було направлено за адресою, яку вказано самим же позивачем у позові, крім цього, 18.03.2022 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит, з якої випливає, що позивач і зареєстрован за даною адресою, а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, станом на 12 травня 2022 року, зазначені в ухвалі суду від 28 лютого 2022 року, недоліки не були усунуті.

В свою чергу, як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України і іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У частині же четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

До аналогічних висновків прийшов й Верховний Суд в своїй постанові від 07 травня 2018 року у справі № 553/3688/16-ц (провадження № 61-302св18).

Так само Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А також, у рішенні від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, позивачка не цікавитися станом її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали суду від 28 лютого 2022 року, вважаю необхідним дану позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та недійсним - вважати неподаною і повернути позивачеві на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова