ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Суми

Справа №592/12084/21

Номер провадження 22-ц/816/281/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Катрич О.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Буланов Олексій Михайлович звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна (далі приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю.), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна (далі приватний виконавець Павелків (Вольф) Т.Л.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачу стало відомо, що приватним виконавцем Павелків (Вольф) Т.Л. було відкрито виконавче провадження щодо нього на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю.

Зазначає, що приватним виконавцем вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвічувався. Не погоджується з розміром заборгованості по кредитному договору, тобто відсутня така ознака як безспірність заборгованості. Крім того, наголошує на тому, що на даний час минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, тому відсутні підстави для вчинення виконавчого напису згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. № 3884 від 05 вересня 2020 року.

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову представника ОСОБА_1 адвоката Буланова О.М. відмовив.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Буланов О.М., не погоджуючись із вказаним рішенням суду, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що підлягає врахуванню позиція Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, в якій суд зазначив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Наголошує на тому, що вчинення виконавчих написів на звичайних кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не передбачено законодавством, так як постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року є нечинною з моменту її прийняття.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, що містяться в позові.

Крім того, від представника позивача адвоката Буланова О.М. надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, апеляційну скаргу підтримує.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову представника ОСОБА_2 адвоката Буланова О.М., суд першої інстанції виходив того, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором. Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи позивача щодо вчинення виконавчого напису поза межами позовної давності, строк якої складає 3 роки. А постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (щодо постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662), залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного судового спору.

Проте погодитися з висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2019 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 200195252, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 22 376 грн, зі строком дії кредиту - 367 днів, з 04 квітня 2019 року по 04 квітня 2020 року (а. с. 35-36).

Згідно розрахунку банку за кредитним договором № 200195252 заборгованість позивача станом на 08 жовтня 2021 року становить 11 438 грн 15 коп. та складається з: кредит 7176 грн 81 коп., відсотки 0 грн 10 коп., комісія за РО та СМС 3711 грн 24 коп., плата за пропуск платежів 550 грн (а. с. 54).

04 квітня 2020 року АТ «Банк Форвард» направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 55).

20 серпня 2020 року банк звернувся до приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису (а. с. 56).

05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 200195252 від 04 квітня 2019 року, укладеним з ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є АТ «Банк Форум»; стягнення заборгованості проводиться за період з 09 березня 2020 року по 08 квітня 2020 року, загальна сума заборгованості складає 11 438 грн 15 коп., в т.ч.: заборгованість за сумою кредиту 7176 грн 81 коп., заборгованість за процентами 3571 грн 34 коп., плата за пропуск мінімальних платежів 690 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача 850 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 12 288 грн 15 коп. Виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 3884 (а. с. 61).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. 25 вересня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63143756 про примусове виконання виконавчого напису №3884, виданого 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 12288 грн 15 коп. (а. с. 7).

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок № 296/5) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;

доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

В даній справі встановлено, що кредитний договір № 200195252, укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 04 квітня 2019 року нотаріально не посвідчувався.

Вчиняючи 05 вересня 2020 року виконавчий напис № 3884 приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. неправомірно керувалася п. 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час у вказаній частині була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Зазначене дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 3884 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. А висновок місцевого суду, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не впливає на чинність правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні даного судового спору, - є помилковим.

Крім того з копій документів, на підставі яких було видано виконавчий напис, вбачається, що в заяві про вчинення виконавчого напису представником АТ «Банк Форвард» зазначена сума повної заборгованості 11438,15 грн, яка складається: із заборгованості за сумою кредиту 7176,81 грн; заборгованості за процентами 3571,34 грн; плати за пропуск мінімальних платежів 690 грн, а у вимозі ОСОБА_1 , яка додана до заяви вказана заборгованість в сумі 11438,15 грн, але складові її є іншими: заборгованість за сумою кредиту 7176,81 грн; проценти за Кредитом (у т. ч. несплачені раніше) 0,10 грн; комісія за розрахункове обслуговування Кредиту 3711,24 грн; плата за пропуск платежів по Графіку 550 грн. В доданих до заяви документах відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості. Зазначене свідчить також про те, що подані АТ «Банк Форвард» приватному нотаріусу документи, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не підтверджували безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, оскільки містили розбіжності в складових заборгованості та не була надана засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості. Вказані обставини, які також є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову представника ОСОБА_1 адвоката Буланова О.М.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з АТ «Банк Форвард» підлягає стягненню на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 908 грн 00 коп. та на користь ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн 00 коп.

Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною і зареєстрований у реєстрі за № 3884 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства«Банк Форвард»заборгованості за кредитним договором № 200195252 від 04 квітня 2019 року у розмірі 11 438 гривень 15 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства«Банк Форвард» на користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Акціонерного товариства«Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362 гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина