Справа № 369/8250/19
Провадження № 2/369/166/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарях судових засідань Мазурик Д.С., Шило М.І., Житар А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва №6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока,треті особи: ТОВ Альфа-Капітал-Інвест, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ Юридична компанія Право та гроші про визнання права власності-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 08 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока та ОСОБА_6 було укладено Договір №183/1-В2 про участь у фонді фінансування будівництва.

Пунктом 6 Договору визначено, що за довірителем закріплюється об`єкт інвестування з такими основним характеристиками: квартира, IV черга будівництва житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту інвестування 183/1, поверх 16, 1 кімната, загальна площа 51,60 кв.м.

20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока та ОСОБА_7 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_7 . Всі кошти сплачені ОСОБА_6 в сумі 683 700,00 грн. вважаються закріпленими за правонаступником - ОСОБА_7 .

29 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока та ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_8 , було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_5 . Всі кошти сплачені ОСОБА_7 в сумі 683 700,00 грн. вважаються закріпленими за правонаступником - ОСОБА_5 .

29 січня 2018року Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока видано свідоцтво про участь у ФББ виду А №183/1-В2, відповідно до якого за ОСОБА_5 закріплено 100% загальної проектної площі об`єкта інвестування та погоджено сторонами, що остання внесла кошти в сумі 683 700,00 грн. Того ж дня сторонами було укладено Акт уточнення загальної площі об`єкта інвестування, відповідно до якого за даними технічного паспорта, виданого ТОВ Оксі-К Консалтинг, фактична загальна площа об`єкта фінансування складає 52,40 кв.м. Різниця між фактичною та проектною площею об`єкта фінансування становить 0,80 кв.м., у зв`язку з чим загальна вартість об`єкта інвестування складає 695 300,00 грн., загальна фактична площа 54,40 кв.м. Також в цей же день сторонами було укладено Додаткову угоду №3, відповідно до якої ОСОБА_5 зобов`язалась сплатити відповідачу різницю між фактичною та проектною площею об`єкта інвестування в сумі 11 600 грн.

12 листопада 2018 року ОСОБА_5 були доплачені грошові кошти в сумі 12 400,00 грн.

Станом на березень 2017 року житловий комплекс було введено в експлуатацію, але відповідач не надав довідку про право ОСОБА_5 на набуття у власність закріпленого за нею об`єкту інвестування, підписаний відповідачем договір про уступку майнових прав на об`єкт інвестування, технічний паспорт, інформацію про включення ОСОБА_5 до переліку довірителів, які повністю виконали свої зобов`язання за договором. Відповідач повідомив, що не надасть запитувані документи через невиконання обов`язків за договором попереднім довірителем - ОСОБА_6 . Таким чином позивач не може скористатися своїми правами на майно та зареєструвати право власності на нерухоме майно. Вважає своє право порушеним. Просить визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 16.09.2019 року було відкрито провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 19.02.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача, витребувано у ОСОБА_5 платіжні документи, що підтверджують внесення коштів на рахунок від відповідача безпосередньо від ОСОБА_6 та або ОСОБА_7 та або ОСОБА_5 за договором про участь у фонді фінансуванні будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 19.02.2020 року було відмовлено у задоволені клопотання про залучення третіх осіб.

25 березня 2020 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення. З підстав аналогічним викладеним у позовній заяві, зазначив, що обов`язок позивача з фінансування об`єкту фінансування за договором про участь у фонді фінансуванні будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р. виконаний у повному обсязі.

На підставі розпорядження керівника апарату «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 04.05.2020 року № 490 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2020 року дану справу було прийнято до провадження судді Дубас Т.В., призначено судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 28.07.2020 року було задоволено заяву представника позивача, залучено до участі у справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа-Капітал- Інвест.

17 лютого 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії розписки від 29.01.2018р.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 17.02.2021 року було задоволено клопотання представника відповідача, залучено до участі у справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

09 червня 2021 року від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву. Зазначає, що Договір про участь у фонді фінансуванні будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р. було укладено між ТОВ ФК Толока та ОСОБА_6 . В подальшому право вимоги за вказаним договором передано до ОСОБА_7 , а потім до ОСОБА_5 .

Однак безпосередньо від ОСОБА_6 грошові кошти на виконання вказаного договору не надходили. Зазначає, що ОСОБА_5 на виконання ухвали суду не надала будь-які платіжні квитанції щодо виконання умов договору ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаючись на їх відсутність.

Зазначає, що правовідносини між ФФБ та ОСОБА_9 стосовно закріпленого за довірителем об`єкта інвестування припинені, в результаті чого довіритель втратив право вимоги на цей об`єкт інвестування, оскільки ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_5 не було внесено грошові кошти згідно з умовами договору. Рішенням від 02 жовтня 2020 року від ОСОБА_5 було відкріплено об`єкт інвестування. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

06 липня 2021 року від представника позивача надійша відповідь на пояснення. Зазначає, що на підставі додаткових угод до договору відбулась уступка права вимоги за договором ФББ на об`єкт інвестування, таким чином позивач виступає довірителем за договором. 29 січня відповідачем було видано ОСОБА_5 свідоцтво про участь у ФББ виду А №183/1-В2.Зазначає, що відповідно до п.4 Договору після отримання від довірителя коштів управитель закріплює за довірителем об`єкт інвестування та видає довірителю свідоцтво про участь у фонді, в якому зазначається зокрема і сума коштів, переданих довірителем управителю в управління. У відповідності до виданого свідоцтва за ОСОБА_5 закріплено 100% загальної проектної площі Об`єкта інвестування, сторонами погоджено, що ОСОБА_5 до фонду фінансування будівництва внесено кошти в сумі 683 700,00 грн. Вказав, що таким чином самим відповідачем підтверджено факт виконання умов щодо внесення коштів у відповідності до п.9 Договору ФББ.

05 серпня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копію додаткового звіту №1 внутрішнього аудитора ТОВ ФК Толока за 2018 рік від 30.11.2018 року, який підтверджує, що коштів за договором про участь у ФББ від 183/1-В2 від 08.11.2016р на рахунок ТОВ ФК Толока не надходило.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2021 року було залучено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Право і Гроші.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.12.2021 року було відмовлено у задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову.

Від представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Право і Гроші надійшли пояснення на позовну заяву. Зазначає, що товариству на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .ТОВ Юридична компанія Право і Гроші як довіритель було перераховано на рахунок Управителя ФК Толока кошти в сумі 696 920,00 грн. за об`єкт інвестування за договором про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 18.11.2020 року, укладеного між ТОВ ФК Толока та ТОВ Юридична компанія Право і Гроші. Таким чином, ТОВ Юридична компанія Право і Гроші є добросовісним власником спірної квартири. У задоволені позову просить відмовити.

У судове засідання 17.06.2022 представник позивача з`явилася. Позов підтримала та просила суд задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 17.06.2022 з`явився. Проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволення.

Інші учасники в судове засідання 17.06.2022 не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін , розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи (письмових доказів, долучених до позовної заяви), 08 листопада 2016р. між ТОВ ФК Толока (управитель) та ОСОБА_6 (довіритель) було укладено договір №183/1-В2 про участь у фонді фінансування будівництва.

20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока та ОСОБА_7 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_7 . Всі кошти сплачені ОСОБА_6 в сумі 683 700,00 грн. вважаються закріпленими за правонаступником - ОСОБА_7 .

29 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока та ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_8 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_5 . Всі кошти сплачені ОСОБА_7 в сумі 683 700,00 грн. вважаються закріпленими за правонаступником - ОСОБА_5 .

Пунктами 1,2 Договору передбачено, що за цим договором довіритель, на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва , що затверджені наказом №22-11/12 від 22 листопада 2012 року надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А, приймає на себе зобов`язання виконувати правила фонду та передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування.

Пунктом 6 Договору визначено, що за довірителем закріплюється об`єкт інвестування з такими основним характеристиками: квартира, IV черга будівництва житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкту інвестування 183/1, поверх 16, 1 кімната, загальна площа 51,60 кв.м.

Відповідно до п.15 Договору для закріплення об`єкта інвестування довіритель протягом 20 банківських днів з дня підписання цього договору вносить на рахунок управителя кошти в розмірі 205 110,00 грн., що становить 30 відсотків вартості об`єкта інвестування, визначеного сторонами у п.6 цього договору, за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування, встановленого за згодою сторін на день внесення коштів.

Відповідно до п.16 Договору кошти вносяться у національній валюті України на рахунок, зазначений у цьому договорі у готівковій чи безготівковій формі.

Пунктом 17 Договору передбачено, що після внесення довірителем коштів відповідно до пункту 15 цього Договору управитель закріплює за довірителем у порядку передбаченому правилами фонду, відповідну кількість вимірних одиниць об`єкта інвестування відповідно до поточної ціни вимірної одиниці об`єкта інвестування та видає довірителю свідоцтво про участь у фонді.

20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_7 . Всі кошти сплачені ОСОБА_6 в сумі 683 700,00 грн вважаються закріпленими за правонаступником - ОСОБА_7 .

29 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в особі ОСОБА_8 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016р., відповідно до якої оформлено уступку прав довірителя на користь ОСОБА_5 .

Пунктом 3 Додаткової угоди №3 зазначено, що сторони підтверджують, що Правонаступник та Довіритель провели повний розрахунок за майнові права на об`єкт інвестування.

29 січня 2018року Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока видано свідоцтво про участь у ФББ виду А №183/1-В2, відповідно до якого за ОСОБА_5 закріплено 100% загальної проектної площі об`єкта інвестування та погоджено сторонами, що остання внесла кошти в сумі 683 700,00 грн. Того ж дня сторонами було укладено Акт уточнення загальної площі об`єкта інвестування, відповідно до якого за даними технічного паспорта, виданого ТОВ Оксі-К Консалтинг, фактична загальна площа об`єкта фінансування складає 52,40 кв.м. Різниця між фактичною та проектною площею об`єкта фінансування становить 0,80 кв.м., у зв`язку з чим загальна вартість об`єкта інвестування складає 695 300,00 грн., загальна фактична площа 54,40 кв.м. Також в цей же день сторонами було укладено Додаткову угоду №3, відповідно до якої ОСОБА_5 зобов`язалась сплатити відповідачу різницю між фактичною та проектною площею об`єкта інвестування в сумі 11 600 грн.

12 листопада 2018 року ОСОБА_5 були доплачені грошові кошти в сумі 12 400,00 грн.

Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі по тексту - Закон № 978-IV) визначено, що договір управління майном - договір, за яким установник управління передає управителю у довірчу власність майно з метою досягнення визначених ним цілей та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цим майном. За цим Законом договором управління майном для фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) є договір про участь у ФФБ, а для фонду операцій з нерухомістю (далі - ФОН) та системи ФОН-ФФБ - договір про придбання сертифікатів ФОН;

- фонд фінансування будівництва - кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ.

Отже, для того, щоб вступити у фонд фінансування будівництва потрібно укласти договір про участь у фонді фінансування будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 978-IV (в редакції на час укладання договору) фізична або юридична особа, або спільний інвестор ФОН стає довірителем ФФБ за умови передачі коштів в управління управителю ФФБ та укладання з управителем ФФБ договору про участь у ФФБ.

За змістом ст. 15 Закону № 978-IV при укладенні договору про участь у ФФБ довіритель обирає конкретний об`єкт інвестування з переліку не закріплених за іншими довірителями об`єктів інвестування, що є у пропозиції управителя. Цей об`єкт інвестування управитель має закріпити за довірителем на умовах Правил ФФБ.

При закріпленні об`єкта інвестування за довірителем: довіритель бере на себе зобов`язання щодо подальшого внесення коштів до ФФБ; управитель вилучає цей об`єкт з переліку об`єктів інвестування, що є у пропозиції управителя, для виключення можливості закріплення цього об`єкта за іншим довірителем та зобов`язується, за умови виконання довірителем своїх зобов`язань за договором про участь у ФФБ, включити довірителя до переліку довірителів, яким забудовник у подальшому зобов`язаний передати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування.

Закріплення об`єкта інвестування за довірителем є підтвердженням замовлення забудовнику на спорудження цього об`єкта інвестування як складової частини об`єкта будівництва (внесення цього об`єкта інвестування до підтвердженого обсягу замовлення).

Після внесення довірителем коштів до ФФБ управитель видає довірителю свідоцтво про участь у ФФБ - документ, що підтверджує участь довірителя у ФФБ.

За змістом ст. 19 Закону № 978-IV після введення об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування.

На підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування.

Отриману від управителя ФФБ довідку про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування довіритель надає забудовнику для подальшої державної реєстрації за довірителем права власності на закріплений за ним об`єкт інвестування.

Таким чином, один із основних документів, які регулюють взаємодію управителя та довірителя при будівництві за рахунок коштів ФФБ є договір про участь у Фонді фінансування будівництва.

Як передбачено пунктом 17 Договору №183/1-В2 після внесення довірителем коштів відповідно до пункту 15 цього Договору управитель закріплює за довірителем у порядку передбаченому правилами фонду, відповідну кількість вимірних одиниць об`єкта інвестування відповідно до поточної ціни вимірної одиниці об`єкта інвестування та видає довірителю свідоцтво про участь у фонді.

Відповідно до Свідоцтво про участь у ФББ виду А №183/1-В2, за ОСОБА_5 закріплено 100% загальної проектної площі об`єкта інвестування та погоджено сторонами, що остання внесла кошти в сумі 683 700,00 грн. Згідно з квитанцією №211210072 від 12 листопада 2018 року позивачем було доплачено 12 400 грн. за збільшену фактичну загальну площу об`єкта інвестування. До тверджень відповідача про те, що ОСОБА_5 не надала платіжні документи на підтвердження виконання умов договору ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд відноситься критично, оскільки такі вимоги відповідачу необхідно було пред`являти відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а не позивачу. Крім того, видача свідоцтва про участь у ФББ виду А №183/1-В2 в силу умов договору є підтвердженням сплати відповідних коштів. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах, визначених цивільним законодавством.

Згідно з нормами ЦК України до первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену річ (в тому числі, на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК України).

Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації.

Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК України випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація.

При цьому сторони договору вправі встановити додаткові (відкладальні або скасувальні) умови, а при переході права власності на рухомі речі - самостійно визначати момент переходу права власності.

Тобто, укладаючи договір про участь у фонді фінансування будівництва з метою досягнення соціального ефекту будівництва на новозбудоване майно позивач отримав обмежене речове право, за яким він, як власник цього права, наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Відповідно до п.7 Договору Управитель після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та здійснення остаточних розрахунків довірителя зобов`язаний: передати довірителю майнові права на такий об`єкт за договором про уступку майнових прав; надати довірителю в обмін на свідоцтво про участь у фонді довідку про право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування; включити довірителя до переліку довірителів, яким забудовник у подальшому зобов`язаний передати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування.

Право власності на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України.

Для отримання позивачем права власності на новозбудоване майно, а саме на зазначену позивачем квартиру, необхідна наявність ряду правопороджуючих фактів. Такі факти діючим законодавством щодо порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно, та такими фактами, зокрема, є: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; акт приймання-передачі об`єкта будівництва та новоствореного майна.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

На час укладення сторонами відповідного договору про фінансування будівництва правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про інвестиційну діяльність».

Судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Ні зазначеними вище нормами, ні нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Отже, порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта в експлуатацію визначено відповідними нормами.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Беручи до уваги, що моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, яке позивачем на спірну квартиру у встановленому законом та договором порядку не набуте, вимоги позивача щодо визнання його власником квартири не ґрунтуються на законі.

Так , Верховний Суду України постановою від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14 та від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, де вимогою було визнання права власності на квартиру, так як вона повністю оплатила вартість майнових прав, у позові відмовив та вказав, що зі змісту статті 392 ЦК України особа не довела, що вона є саме власником спірного нерухомого майна і це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також те, що вона втратила документ, який засвідчує її право власності.

Питання майнових прав та інвестування будівництва квартири були предметом вирішення Великої Палати Верховного Суду та висвітлені у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), де зазначено :

«Оскільки набуття права власності регулюється окремими нормами і зазначені вище позови заявляються формально не для визнання, а для набуття права власності, задоволені вони бути не можуть ( п.110). Велика Палата Верховного Суду вважає, що з огляду на те, що позивач не є і не була власником жодної із зазначених квартир, на які просить визнати право власності, а також не надала доказів, що є власником майнових прав на ці квартири, то суд першої інстанції правильно вважав, що позивач безпідставно звернувся із позовом з такими вимогами ( п.111).

Отже, з огляду на те, що позивач стверджує про перебування із ТОВ «ФК Толока» у зобов`язальних відносинах, то права позивача повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Таким чином, ОСОБА_5 на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва, отримала лише право на набуття права власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 ., а не право власності на нерухоме майно, яке є предметом позову. Вимога про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру на підставі положень ст. 392 ЦК України є безпідставною, оскільки таку вимогу має право заявляти виключно власник майна, проте позивач відповідне право власності у встановленому законом порядку не набув.

Відповідно до п.16 Договору про участь у фонді фінансування будівництва від 08.11.2016 року кошти вносяться у національній валюті України на рахунок, зазначений у цьому договорі у готівковій чи безготівковій формі. Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толока" від фізичної особи ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по Договору про участь у фінансуванні будівництва №183/1-В2 від 08.11.2016 року грошові кошти не надходили. Рішенням Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толока" від 02.10.2020 року на підставі ст.20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», п.п.5.4.2. Типових правил фонду фінансування будівництва (виду А) Житловий будинок з вбудованими адміністративними приміщеннями за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , затверджених Наказом № 21-01/13 від 21.01.2013 р. ТОВ «ФК «Толока», пп. 4, 5 п.28 Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 183/1-В2 від 08 листопада 2016 року, вирішено: Відкріпити від ОСОБА_5 об`єкт інвестування квартиру з проектним номером 183/1 на 16 (шістнадцятому) поверсі, загальною проектною площею 51,60 кв.м. в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_3 , який закріплений за нею на підставі Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 183/1-В2 від 08 листопада 2016 року, та всі закріплені за нею вимірні одиниці цього об`єкта інвестування. Зобов`язання ТОВ «ФК «Толока», як управителя Фонду фінансування будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , перед ОСОБА_5 вважати виконаними.

З огляду на вищевикладене, що позивач не надала належних та допустимих доказів внесення коштів за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 183/1-В2 від 08 листопада 2016 року на банківський рахунок відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, як у позові відмовлено, відповідно до норми ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 190,328, 331, 334, 392 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Толока,треті особи: ТОВ Альфа-Капітал-Інвест, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ Юридична компанія Право та гроші про визнання права власності залишити без задоволення.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.06.2022.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Т.В. Дубас