КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/312/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз»
про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок,
17.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз», в якій, з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», просить суд
визнати безпідставною нараховану заборгованість за послуги газопостачання у сумі 118 851,91 грн., за особовим рахунком № НОМЕР_1 , споживача газу на момент формування спірного боргу ОСОБА_1 ;
зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» зробити перерахунок за особистим рахунком № НОМЕР_1 , споживача газу на момент формування спірного боргу ОСОБА_1 , шляхом виключення заборгованості за послуги газопостачання у сумі 118 851,91 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня 91 коп.;
визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» таким, що не має права припиняти постачання газу за особистим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з підстав наявності заборгованості на суму 118 851,91 грн. станом на 31.08.2021 року, відповідно до повідомлення про припинення газопостачання № 227 від 31.08.2021.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він - ОСОБА_1 , у період з червня 2007 року по травень 2021 року був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що фактично він проживав у вказаному будинку невеликий проміжок часу, так як основне місце проживання має закордоном, а в даному будинку перебував лише під час відпочинку, в періоди його відсутності у будинку ніхто не проживав, всі комунікації були перекриті, а, відповідно, він - ОСОБА_1 не міг споживати настільки великий об`єм газу як стверджує в рахунках на оплату ТОВ «Одесагаз-Постачання».
Позивач зазначає, що наразі спірним періодом нарахування спожитого газу є квітень 2020 року по травень 2021 року.
Так, позивач вказує, станом на 12.04.2020 року показання лічильника газу складали - 6866 м3, які були передані постачальнику та, відповідно, за ними послуги з постачання природного газу були повністю сплачені.
В травні 2021 року, як стверджує ОСОБА_1 , він отримав рахунок на оплату за постачання газу в загальній сумі 152 866,44 грн., без врахування авансового платежу за травень 2021 року.
Позивач стверджує, що оскільки фактично було спожито газу набагато менше, ним було повідомлено на електронну адресу постачальника той факт, що показання лічильника газу вказані в рахунку на оплату не збігаються з фактичними та викликано на адресу контролера, який зняв фактичні показання лічильника для подальшого здійснення перерахунку.
Після цього, як зазначає позивач, він звернувся за телефоном до постачальника з проханням вирішення даної ситуації, здійснення перерахунку за фактично спожитим газом та виставлення нового рахунку лише за фактично спожитий об`єм газу, однак постачальником фактично не було ні здійснено перерахунок, ні виставлено нового рахунку, ні, взагалі, не було надано будь-якої відповіді.
Зважаючи на те, що ніякої відповіді від постачальника щодо перерахунку на звернення за телефоном не було, 03.08.2021 року позивачем було направлено до постачальника заяву про проведення перерахунку де були викладені всі його доводи про необхідність такого перерахунку.
Однак, як вказує позивач, постачальником знову не було надано жодної відповіді на вказану заяву з проханням проведення перерахунку, натомість, постачальником було надіслано повідомлення про припинення газопостачання № 227 від 31.08.2021 року, де вказано, що станом на 31.08.2021 року наявна заборгованість у сумі 118851,91 грн. за спожитий природний газ та, у разі несплати заборгованості, газопостачання за адресою споживача 20.09.2021 року буде припинено шляхом опломбування запірних пристроїв.
З урахуванням викладеного, вважаючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» безпідставно була нарахована заборгованість та надіслано повідомлення про припинення газопостачання, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 20.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року було заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» та його працівникам та будь-яким залученим ним особам вживати дії щодо припинення газопостачання шляхом опломбування запірних пристроїв чи будь-яким іншим способом - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі за особистим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з підстав наявності заборгованості на суму 118 851,91 грн. станом на 31.08.2021 року відповідно до повідомлення про припинення газопостачання № 227 від 31.08.2021 року.
11.10.2021 року на електронну адресу суду від третьої особи - ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких ОСОБА_3 зазначив про те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2006, справа №2-7468/2006, яке набрало чинності 06.03.2007 року, він - ОСОБА_3 набув права приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 вказує, що відразу він уклав договори з комунальними підприємствами для подальшої сплати за користування комунальними послугами.
22.03.2007 року він продав ОСОБА_1 27/100 (двадцять сім сотих) частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , інші частини домоволодіння він подарував наступним чином:26/100 частин домоволодіння ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 23.03.2007;25/100 частин домоволодіння ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 23.03.2007;22/100 частин домоволодіння ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 23.03.2007.
ОСОБА_3 зазначає, що 12.06.2007 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір про поділ майна, за яким житловий будинок (котедж) за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно вказані частки були виділені в натурі.
Так, ОСОБА_1 було виділено з житлового літ. «А»: 10 - топочна, 11, 27, 52 - коридори, 12 - підсобне, 6 - кухня-їдальня, 24, 38, 53 - санвузли, 28 - гараж, 37, 39,54, 55 - житлові, житловою площею - 94,2 кв.м.
09.07.2007 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 734 про розділ домоволодіння АДРЕСА_1 ) на 4 самостійних, а саме: утворено нові домоволодіння: АДРЕСА_2 (наразі назва ОСОБА_7 ) належить ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 (наразі назва ОСОБА_7 ) належить ОСОБА_6 ; АДРЕСА_4 ) належить ОСОБА_4 ; АДРЕСА_5 ) належить ОСОБА_6 . Газовий лічильник після вказаного розподілу домоволодіння фактично і залишився укористуванні ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 вказує, що особовий рахунок № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на себе не переукладав, а тому досі в рахунках на оплату ТОВ «Одесагаз-Постачання» боржником зазначаюся він та адресою зазначається саме будинок АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_2 .
Таким чином,ОСОБА_3 зазначає, що фактичним споживачем природного газу з 2007 року є саме ОСОБА_1 , але ТОВ «Одесагаз-Постачання» з огляду на те, що ОСОБА_1 не переукладав на себе особистий рахунок та фактично сплачував комунальні платежі від його імені, вважає його боржником за період формування заборгованості 2020-2021 роки.
12.10.2021 року до канцелярії суду від третьої особи - ОСОБА_2 також надійшли письмові пояснення, в яких ОСОБА_2 зазначає про те, що 14.05.2021 року між ОСОБА_1 та ним - ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, в тому числі, з розташованим на ній об`єктом нерухомого майна, за яким і був переданий житловий будинок адреса якого АДРЕСА_2 .Відповідно до п. 4.1 вказаного договору купівлі-продажу продавець зобов`язується врегулювати питання щодо заборгованості за газопостачання та газорозподіл з ТОВ «Одесагаз-Постачання» за рахунком від 01 травня 2021 року на суму 165 848 гривень 29 копійок, до повного розрахунку за цим договором. Врегулюванням цього питання є приведення рахунку ТОВ «Одесагаз-Постачання» у відповідність показникам газового лічильника №002951768.
ОСОБА_2 вказує, що предметом даного позову є саме оскарження безпідставно нарахованої відповідачем суми заборгованості у розмірі 118 851,91 грн., посилаючись на яку відповідачем вже було надіслано йому, як новому власнику, повідомлення про припинення в приміщенні газопостачання № 227 від 31.08.2021 року, де вказано, що станом на 31.08.2021 року наявна заборгованість у сумі 118851,91 грн. за спожитий природний газ та, у разі несплати заборгованості, газопостачання за адресою споживача 20.09.2021 року буде припинено шляхом опломбування запірних пристроїв.
ОСОБА_2 зазначає, що оспорювана заборгованість була сформована за часів володіння приміщенням позивачем, а відповідно припинення газопостачання суттєво порушить саме його права, як нового власника приміщення.
ОСОБА_2 вказує, що ставши власником вищевказаного приміщення, ним разом з попереднім власником було викликано представника АТ «Одесагаз», яким 31.05.2021 року було складено акт обстеження за вказаною адресою (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), яким встановлено показання лічильника газу станом на день обстеження 10 217.
Третя особа зазначає, що після придбання даного будинку він регулярно сплачує платежі за постачання фактично спожитого ним газу, але ж наразі, в особистому кабінеті споживача, досі наявна заборгованість по сплаті за постачання газу в розмірі більше 118 000,00 грн., яка сформована за період з квітня 2020 року по травень 2021 року.
Так, як стверджує ОСОБА_2 , станом на 12.04.2020 року показання лічильника газу складали - 6866 м3, попереднім власником, ОСОБА_1 , за вказаний спірний період відповідно до показань лічильника було спожито 3351 м3 газу, але через нерегулярність передання показів лічильника дані показання не збігаються з нарахованими.
Така, фактично невелика кількість спожитого газу попереднім власником за спірний період пояснюється тим, що він є іноземцем і основне місце проживання має на кордоном, а в даному будинку перебував лише під час відпочинку декілька разів на рік.
ОСОБА_2 стверджує, що ним була направлена на адресу відповідача заява про проведення перерахунку за фактичними показами лічильника газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 та списання помилково нарахованого боргу, однак ніякої відповіді він не отримав.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», у разі наявності, інформацію щодо наявності або відсутності заборгованості по сплаті послуг з постачання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12 квітня 2021 року, у разі наявності заборгованості, надати детальний опис періодів її формування; інформацію щодо показів лічильника № 002951768 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року з розбивкою помісячно.
13.12.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» на електронну адресу суду на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надійшов розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_5 .
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» повідомило про те, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_6 , не відкривався. Відповідно до даних системи «Gasolina», відмітки про те, що за вказаною адресою знаходиться фактично два будинки відсутня.
Щодо надання показників лічильника Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» повідомило, що вказане питання не входить до компетенції ТОВ «Одесагаз-Постачання». Відповідно до Закону України "Про ринок природного газу» Оператори ГРМ (АТ «ОДЕСАГАЗ») здійснюють діяльність з розподілу природного газу, в тому числі, діяльність зі встановленням відключення/підключення приладів обліку природного газу (лічильників), визначення об`ємів спожитого природного газу згідно встановленого приладу, облік та реєстрація газового обладнання споживачів, а також здійснюють діяльність з проведення, обслуговування та ремонту газових мереж. ТОВ «Одесагаз-Постачання» згідно Правил постачання природного газу побутовим споживачам, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, здійснює нарахування та стягнення грошових коштів за спожитий природний газ відповідно до даних, наданих Оператором ГРМ - АТ «Одесагаз».
У підготовчому засіданні 13.12.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 03.02.2022 року позивач не з`явився, однак його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлені належним чином, у підготовчі та судові засідання не з`явились, однак надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності.
Представник третьої особи - Акціонерного товариства «Одесагаз» про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 12.06.2007 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір про поділ майна, за яким житловий будинок (котедж) за адресою: АДРЕСА_1 , було поділено на чотири частини з номерами будинків: АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та 24/4.
ОСОБА_1 відповідно до вказаного договору став власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 .
Абонентський рахунок до поділу вказаного майна на чотири частини був відкритий на ОСОБА_3 .
Після поділу майна, ОСОБА_3 так і залишився споживачем, в тому числі, і за абонентський особистим рахунком № НОМЕР_1 , саме за адресою будинку під номером АДРЕСА_6 , де встановлено лічильник № 002951768, однак власником будинку вже був ОСОБА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, в тому числі, з розташованим на ній об`єктом нерухомого майна, за яким і був проданий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідно до п. 4.1 вказаного договору купівлі-продажу продавець - ОСОБА_1 зобов`язується врегулювати питання щодо заборгованості за газопостачання та газорозподіл з ТОВ «Одесагаз-Постачання» за рахунком від 01 травня 2021 року на суму 165 848 гривень 29 копійок, до повного розрахунку за цим договором. Врегулюванням цього питання є приведення рахунку ТОВ «Одесагаз-Постачання» у відповідність показникам газового лічильника № 002951768.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 у період з червня 2007 року по травень 2021 року був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Спірним періодом нарахування спожитого газу є квітень 2020 року - травень 2021 року.
Так, станом на 12.04.2020 року показання лічильника газу складали 6866 м3, які були передані постачальнику
У травні 2021 року ОСОБА_1 отримав рахунок на оплату за постачання газу в загальній сумі 152 866,44 грн., без врахування авансового платежу за травень 2021 року.
Оскільки показання лічильника газу вказані в рахунку на оплату не збігаються з фактичними показаннями лічильника, ОСОБА_1 було викликано контролера, який зняв фактичні показання лічильника для подальшого здійснення перерахунку.
Згідно з п. 4.11 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу. До вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника.
03.08.2021 року ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ «Одесагаз-Постачання» заяву про проведення перерахунку, в якій просив провести перерахунок за фактичними показниками лічильника газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , оскільки фактичні показники лічильника не збігаються з показниками, виставленими в рахунку на оплату послуг газу.
Однак, перерахунок проведено не було, ніякої відповіді від ТОВ «Одесагаз-Постачання» не надходило.
При цьому, 31.08.2021 року ТОВ «Одесагаз-Постачання» надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення про припинення газопостачання №227, у якому зазначено, що станом на 31.08.2021 року наявна заборгованість у сумі 118851,91 грн. за спожитий природний газ та, у разі несплати заборгованості, газопостачання за адресою споживача 20.09.2021 року буде припинено шляхом опломбування запірних пристроїв.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів: суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України: достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
За змістом ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним на час звернення позивачів до суду з цим позовом та розгляду справи, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.
Як наведено у ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою
Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до п. 4 Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою
Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від №2494 від 30.09.2015, оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.
Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань ЗВТ показання лічильника газу будуть менші, ніж надані споживачем за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 01 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття показань ЗВТ.
Отже, є визначений порядок врегулювання в позасудовому порядку розбіжностей в обліку споживання природного газу, за наявності обґрунтованого звернення споживача про проведення перерахунку.
У відповідності до п. 11 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 Розділу ІІІ вказаних Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015, є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.
Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".
Розрахунки за договором здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ щодо об`єму постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період.
ТОВ «Одесагаз-постачання» здійснює нарахування за спожитий природний газ побутовому споживачу на підставі вказаних нормативних актів.
Відповідно до п. 4.4 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу.
Відповідно до п. ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - це житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що споживач зобов`язаний сплачувати лише за ті послуги, що були ним безпосередньо спожиті.
Однак, згідно рахунку ТОВ «Одесагаз-Постачання» станом на 01.05.2021 року, заборгованість за постачання газу складає 152 866,44 грн..
Згідно повідомлення ТОВ «Одесагаз-Постачання» про припинення газопостачання №227 від 31.08.2021 року, станом на 31.08.2021 року наявна заборгованість у сумі 118851,91 грн. за спожитий природний газ.
Таким чином, судом встановлено, що фактичні показання лічильника газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.04.2020 року по 01.06.2021 року, не збігаються з показаннями лічильника газу, які вказані у рахунку на оплату, тобто фактично було спожито газу менше, ніж вказано у рахунку на оплату.
Відмова відповідача здійснити перерахунокоб`ємів спожитого природного газу згідно фактичних показів спожитого природного газу за даними газового лічильника, суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів.
З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу ОСОБА_1 за особистим рахунком № НОМЕР_1 шляхом виключення заборгованості за послуги газопостачання у сумі 118 851 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня 91 коп., станом на 31.08.2021 року, згідно фактичних показів спожитого природного газу за даними газового лічильника № 002951768 станом на 31.08.2021 року, а тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги газопостачання у сумі 118 851,91 грн., за особовим рахунком № НОМЕР_1 , споживача газу на момент формування спірного боргу ОСОБА_1 , та про визнання Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» таким, що не має права припиняти постачання газу за особистим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з підстав наявності заборгованості на суму 118 851,91 грн. станом на 31.08.2021 року, відповідно до повідомлення про припинення газопостачання № 227 від 31.08.2021, суд зазначає наступне.
За положеннями ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру з метою поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним та застосовується судом, залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням, враховуючи, що відповідно до ст.ст. 12-14 ЦК України цивільні права здійснюються, а цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, не передбачено законом такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання безпідставною нараховану заборгованість та визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»таким, що не має права припиняти постачання газу.
При цьому, позовна вимога про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»таким, що не має права припиняти постачання газу, по своїй суті є видом забезпечення позову щодо заборони вживати дії щодо припинення газопостачання, аухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2021 року, за заявою представника позивача, було заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» та його працівникам та будь-яким залученим ним особам вживати дії щодо припинення газопостачання шляхом опломбування запірних пристроїв чи будь-яким іншим способом - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі за особистим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з підстав наявності заборгованості на суму 118 851,91 грн. станом на 31.08.2021 року відповідно до повідомлення про припинення газопостачання № 227 від 31.08.2021 року.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту задля реалізації свого права, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання безпідставною нараховану заборгованість за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.