Справа № 932/1050/21
Провадження № 2/932/248/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8103 від 26 вересня 2019 року, яка становить 108 538,27 грн. та складається з: 94 190,74 грн. залишок строкового кредиту; 8 232,52 грн. - залишок простроченого кредиту; 6 114,96 грн. залишок прострочених комісій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 26.09.2019 між ОСОБА_1 та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено кредитний договір №78103 відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 105 400,00 грн. строком на 60 місяців з кінцевою датою повернення до 26 вересня 2024 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% (на строкову заборгованість) і у розмірі 56,0% річних (на прострочену заборгованість). Також передбачено стягнення комісії за обслуговування кредиту: з 26.09.2019 по 25.01.2021 3% від суми кредиту, з 26.01.2021 по 25.04.2022 2,5% від суми кредиту, з 26.04.2022 по 25.07.2023 1,5% від суми кредиту, з 26.07.2023 по 26.09.2024 0,925% від суми кредиту.

З огляду на те, що позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, тобто надав кошти в кредит відповідачу, а відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у останнього виникла заборгованість, яка станом на 08.12.2020 становить 108 538,27 грн. та складається з: 94 190,74 грн. залишок строкового кредиту; 8 232,52 грн. - залишок простроченого кредиту; 6 114,96 грн. залишок прострочених комісій, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 10.03.2021 позовну заяву ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю приписам ЦПК України.

На виконання вимог ухвали від 10.03.2021, позивачем надано позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 12.05.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правила спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було встановлено місцезнаходження відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від ОСОБА_1 не надходило.

Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2019 між ОСОБА_1 та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено кредитний договір №78103 відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 105 400,00 грн. строком на 60 місяців з кінцевою датою повернення до 26 вересня 2024 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% (на строкову заборгованість) і у розмірі 56,0% річних (на прострочену заборгованість). Також передбачено стягнення комісії за обслуговування кредиту: з 26.09.2019 по 25.01.2021 3% від суми кредиту, з 26.01.2021 по 25.04.2022 2,5%від суми кредиту, з 26.04.2022 по 25.07.2023 1,5% від суми кредиту, з 26.07.2023 по 26.09.2024 0,925% від суми кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 08.12.2020 становить 108 538,27 грн. та складається з: 94 190,74 грн. залишок строкового кредиту; 8 232,52 грн. - залишок простроченого кредиту; 6 114,96 грн. залишок прострочених комісій.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на те, що ОСОБА_1 допустила неналежне виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором №78103, з неї на користь позивача підлягають стягненню такі складові заборгованості як: залишок строкового кредиту у розмірі 94 190,74 грн.; залишок простроченого кредиту у розмірі 8 232,52 грн.

Що ж до вимог про стягнення заборгованості за простроченою комісією, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга, це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16.

Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі N 708/195/19.

Як вбачається з кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за обслуговування кредиту і вказана плата не залежить від потреби позичальника: тобто позичальник взагалі може не звертатися до Банку за отриманням такої інформації, однак повинен платити за таку ненадану послугу, оскільки плата за неї є складовою частиною платежу.

Відтак, оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які повинні надаватися безоплатно, то заборгованість за комісією не підлягає стягненню.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі в розмірі 2 142,10 грн.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 599, 654, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 32) заборгованість за договором N №78103 від 26.09.2019 р. в сумі 102 423 (сто дві тисячі чотириста двадцять три) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 32) судовий збір у сумі 2 142 (дві тисячі сто сорок дві) грн. 10 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або через 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ