Провадження № 2/686/883/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23 червня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням-3/20 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстав тривалої відсутності з 2013 року, відповідно до ст.ст.317, 321, 391ЦК України, ст.71 ЖК України. Відповідачі проживають окремо, не ставляться до вказаного житла, як до постійного місця проживання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідачі повідомлялись про час та дату судового засіданні в установленому порядку, проте не забезпечили своєї явки. На адресу суду надійшов письмовий висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради щодо недоцільності позбавлення права користування неповнолітньої ОСОБА_4 . Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили, що є підставою для заочного розгляду справи при відсутності заперечень позивача.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Позивач є зареєстрованим власником 3/20 частки житлового приміщення по АДРЕСА_1 . Позивач та ОСОБА_3 є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано за рішенням Хмельницького міськрайнного суду в справі №686/20726/13-ц від 12.12.2013 року. Спільна донька ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні, що належить позивачу по АДРЕСА_1 з 2013 року та не несе витрат по його утриманню. Судом не здобуто будь-яких доказів на спростування вказаного твердження. Даний факт підтверджується Актом комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична.

За ст.5 ЦПК особа, звертаючись до суду самостійно обирає спосіб захисту порушених прав. Суд, враховуючи позовні вимоги, може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, в судовому порядку здійснюється визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців.

Член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.(ст.405 ЦКУ)

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право відповідача ОСОБА_3 на користування житловим приміщення-3/20 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Сам по собі факт не проживання неповнолітніх дітей у спірній квартирі не може бути безумовною підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житлом, оскільки вибір місця їхнього проживання в силу їх віку і відповідно до закону не залежав від їхньої волі, а визначався їхньою матір`ю, як законним представником.(Постанова Верховного Суду від 23.12.2021 року у справі №462/3421/20).

Враховуючи, що ОСОБА_6 є неповнолітньою яка в силу ст.29 ЦК України не може самостійно визначати місце свого проживання, тому заявлений позов про позбавлення її права користування є таким, що не підлягає задоволенню, та не відповідає її інтересам, має бути захищений державою.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Керуючись ст.ст.319, 383,391, 405,406 ЦК України, ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 280-282,354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Позбавити права користування житловим приміщення-3/20 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір 908 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.Заочне рішення може бути переглянуте Хмельницьким міськрайонним судом за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 1 липня 2022 року.

Суддя: Чевилюк З.А.