Справа № 214/6508/21
2/214/1767/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/6508/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей,-

Представники:

від позивача адвокат Плешакова О.Г.,

від відповідача-1 адвокат Сагайдак Д.С.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 09 серпня 2021 року, в якій просив суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки до 1/6 частки від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 27 серпня 2011 року. Шлюб між ними розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року, із відновленням ОСОБА_7 дошлюбного прізвища ОСОБА_8 . Від шлюбу у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів (заробітку). З того часу він постійно стабільно сплачує аліменти на утримання дитини. Однак на даний час відбулися зміни в його матеріальному та сімейному становищі. Так, з 15 червня 2018 року ОСОБА_1 перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Наразі, вже майже рік, шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують, однак в судовому порядку питання розірвання шлюбу не вирішували. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого з нього на користь ОСОБА_3 за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) позивача, а також на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку - у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) позивача. Таким чином, загальний розмір аліментів, які з нього утримуються на користь відповідачів, складає 3/4 частини від його заробітку, тобто 75%. За даних обставин він вважає, що перегляд раніше визначеного розміру аліментів на утримання його синів є необхідним та доцільним, оскільки сплата ним аліментів в присудженому розмірі ставить його в скрутне матеріальне становище та позбавляє засобів для існування, фактично заганяє в боргову яму.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22-23).

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача-1 ОСОБА_2 - адвокат Сагайдак Д.С. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на їх надуманість та безпідставність. Свої заперечення обґрунтовував тим, що пред`явленим позовом ОСОБА_1 вводить суд в оману, оскільки фактично шлюбно-сімейних стосунків з відповідачем-2 ОСОБА_3 він не припиняв та продовжує проживати з нею однією сім`єю. Пред`явленням даного позову позивач має за мету зменшити свій обов`язок зі сплати аліментів на сина ОСОБА_10 аби таким чином зекономити кошти для спільного сімейного бюджету з ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується відсутністю в АСВП запису про наявність виконавчого провадження з примусового стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання та на утримання їх спільного сина ОСОБА_11 . Також незрозумілим є посилання позивача на обставину сплати ним аліментів на утримання ОСОБА_3 з огляду на те, що 01 вересня 2021 року їх синові вже виповнилось 3 роки, що автоматично тягне за собою припинення сплати аліментів на утримання дружини. Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 не додано доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища, зниження рівня доходів чи наявність інших юридично значимих фактів для перегляду попередньо визначеного розміру аліментів.

Відповідь на відзив відповідача-1 ОСОБА_2 позивач та його представник не подавали, додаткового часу для цього не потребували.

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача - адвокат Плешакова О.Г. позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові (а.с.46, 56). Представник відповідача-1 ОСОБА_2 - адвокат Сагайдак Д.С. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.60). Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити (а.с.42, 61).

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року відмовлено у прийнятті судом визнання відповідачем-2 позову.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, враховуючи позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить висновку про можливість часткового задоволення вимог позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 ) перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому 27 серпня 2011 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №401. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року у справі №214/5307/17, яке набрало законної сили 15 грудня 2017 року, шлюб між ними розірвано; змінено прізвище ОСОБА_7 на дошлюбне ОСОБА_8 (а.с.12-13).

Сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення шлюбно-сімейних стосунків за відсутності спору про визначення його місця проживання, залишився проживати з ОСОБА_2 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року у справі №211/4676/16-ц, яке набрало законної сили 18 квітня 2017 року та в апеляційному порядку не оскаржувалось, за позовом ОСОБА_2 , визнаним ОСОБА_1 , судом присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 жовтня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 14 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №54492153 з примусового виконання виконавчого листа №211/4676/16-ц, виданого 06 квітня 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання зазначеного рішення суду про стягнення аліментів. Відомості про наявність заборгованості зі сплати аліментів в матеріалах справи відсутні (а.с.10).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів в дійсному розмірі, що ставить його в скрутне становище.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

З аналізу ст.192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 слідує, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів). Право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру.

Судовим розглядом встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , у нього змінився сімейних стан. Так, 15 червня 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_12 , зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №238. Після укладення шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_13 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 червня 2018 року, а.с.7).

Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 07 вересня 2018 року (а.с.8).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року у справі №214/6532/19 (а.с.14-17) за позовом ОСОБА_3 , вимоги якого визнав ОСОБА_1 , присуджено стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 серпня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття; присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення їх сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 29 серпня 2019 року.

За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі ОСОБА_1 як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 від попереднього шлюбу з ОСОБА_14 .

Посилання ОСОБА_1 на погіршення його фінансового становища з огляду на обсяг наявних аліментних зобов`язань в сукупності суд не приймає до уваги, оскільки вони не є доведеними відповідними доказами, а ґрунтуються виключно на його словах, в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, з наданої ним звітної декларації за 2021 рік (а.с.37-41) слідує, що ОСОБА_1 працює ФОП на спрощеній системі оподаткування та розмір його щомісячної заробітної плати є сталим і визначений на рівні мінімальної заробітної плати, що виключає можливість встановлення дійсного його рівня доходів.

Всупереч ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України позивачем також не надано доказів, які б свідчили про наявність у нього кредитних чи інших боргових зобов`язань, погіршення рівня доходів у співвідношенні з минулими роками, наявність заборгованості зі сплати аліментів, а відтак свідчили про його скрутне матеріальне становище.

Разом з тим, на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 його аліментні зобов`язання по утриманню малолітнього сина ОСОБА_5 вже існували. Не дивлячись на це ОСОБА_1 беззаперечно визнав позов ОСОБА_3 за розміром заявлених нею аліментів на її утриманні (1/6 частка від його доходів) та на утримання їх сина ОСОБА_6 (1/4 частка від його доходів). Будь-яких обставин, які були б юридично значимими та виникли вже після ухвалення рішення по стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 , судом не встановлено, а позивачем не доведено.

Окремо слід зауважити, що обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 як дружини, припинено з 02 вересня 2021 року у зв`язку з досягненням їх сином ОСОБА_15 трирічного віку. Наразі відпустка по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку ОСОБА_3 закінчилась, та вона взмозі працювати (у тому числі дистанційно) і мати власний дохід, з якого також забезпечувати сина ОСОБА_6 . Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є єдиним, хто забезпечує їх сім`ю з огляду на наявність обставин, які виключають трудову діяльність ОСОБА_3 , позивачем суду не надано.

Відтак суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з огляду на їх недоведеність, безпідставність та суперечність інтересах малолітнього сина сторін ОСОБА_6 , питання стягнення аліментів на утримання якого є предметом даного спору.

Що стосується вимог в частині, заявленій до ОСОБА_2 , то суд вважає, що здійснення відрахувань в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_5 за наявності інших аліментних зобов`язань по утриманню сина ОСОБА_6 , суперечитиме засадам розумності, справедливості і добросовісності. З урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, рівності дітей, в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 1/3 частки до 1/4 частки від його доходу (заробітку).

Крім того, відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №102 від 08 червня 2017 року, мінімальна межа аліментів, які стягуються в частковому співвідношенні до заробітку позивача на утримання ОСОБА_5 підлягає приведенню у відповідність до законодавства України, діючого на час розгляду і вирішення справи, шляхом її збільшення до 50%.

На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішній економічній ситуації в країні, пов`язаній зі зростанням цін та введеним воєнним станом, та в сукупності з наявними аліментними зобов`язаннями не перевищує максимально допустимого, визначеного ст.70 Закону України Про виконавче провадження.

Заявлення позивачем зменшення аліментів до 1/6 частки суд вважає необґрунтованим та недоведеним в такому обсязі, який би визначав можливість зменшення аліментів до вказаної частки без завдання шкоди інтересам дитини. Приймаючи таке рішення суд зауважує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

З урахуванням п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачем одночасно пред`явлено дві самостійні, не похідні вимоги, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору по 908 грн. При цьому, позивачем сплачено судовий збір лише в розмірі 908 грн., тобто недоплачено 908 грн. При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача ОСОБА_2 , вимоги до якої частково задоволено. Оскільки позивачем не доплачено судовий збір за вимоги до ОСОБА_3 в розмірі 908 грн., в задоволенні якої судом відмовлено, тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід держави недоплачену ним суму судового збору в розмірі 908 грн.

У відзиві на позов представником відповідача-1 ОСОБА_2 - адвокатом Сагайдаком Д.С. зазначено про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Однак, з огляду на відсутність належних доказів понесення таких витрат та не заявлення вимоги про їх стягнення відповідно до вимог ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для їх компенсації.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року у справі №211/4676/16-ц на користь ОСОБА_16 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки до 1/4 частки від усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Узадоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України недоплачену суму судового збору 908 грн. 00 коп.

Аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено та підписано 20 червня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко