Справа № 202/4917/21
Провадження № 2/202/432/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мироняк Т.С., представника позивача Сінцової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач в особі свого представника звернувся з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В своєму позові позивач зазначає, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був виданий виконавчий напис про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за договором кредиту та страхування №Z62.00403.005707340 від 16.09.2019 року в загальному розмірі 119 804,09 грн.

З даним виконавчим написом він не згодний.

Позивач відзначає, що він не мав можливості оспорити розрахунок заборгованості, письмова вимога про усунення порушення йому не вручалася.

На думку позивача, виконавчий напис було вчинено без належного підтвердження безспірності вимог кредитора.

Крім того, нотаріусом не було враховано, що станом на 10.06.2021 року були нечинними норми законодавства, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, тому підстав для видачі виконавчого напису не було.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року у справі було відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року у справі були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується.

Під час підготовчого провадження відповідачем - Акціонерним товариством «Ідея Банк» був наданий відзив на позов, в якому відповідач з позовом не погоджується, посилаючись на те, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за № 126327 від 10.06.2021 року відповідає вимогам законодавства.

Так, відповідачем зазначено, що 16.09.2019 року між ОСОБА_1 та банком був укладений договір кредиту та страхування № Z62.00403.005707340, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит напоточні потреби в сумі 74999,00 грн., а позичальник зобов`язавсяповернути кредит разом із процентами.

Позивач свої зобов`язання за договором як позичальник не виконав. Станом на 05.05.2021 у нього склалася заборгованість у розмірі 117904,09 грн., з яких: 54866,72 грн. - строковий основний борг, 16998,07 грн. - прострочений основний борг, 9866,57 грн. - прострочені проценти, 3210,67 грн. - строкові проценти, 9614,87 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 23347 19 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту.

Тому АТ «Ідея Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

При цьому банком було подано нотаріусу всі необхідні

документи для вчинення виконавчого напису, в тому числі: 1) заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису від 09.06.2021; 2) кредитний договір № Z62.00403.005707340 від 16.09.2019; 3) довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів; 4) вимогу АТ «Ідея Банк» про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.05.2021, 5) довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 05.05.2021; 6) виписку по особовому рахунку станом 09.06.2021; 7) детальний розрахунок заборгованості станом на 05.05.2021; 8) опис вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу позивача документів, а також фіскальний чек по оплаті послуг поштового зв`язку; 9) список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк»; 10) список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк».

Вважає, що доводи позивача щодо відсутності підстав для видачі виконавчого напису у зв`язку з тим, що договір не був посвідчений нотаріально, не відповідають діючому законодавству, оскільки постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 визнано нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, але на даний час державна реєстрація постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 не скасована, що свідчить про чинність вказаного нормативно-правового акта.

Крім того, вважає безпідставними твердження позивача про вчинення виконавчого напису нотаріуса з порушенням вимог законодавства щодо безспірності заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджується поданими нотаріусу документами. Позивачу була надіслана вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Тому, на думку відповідача, заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими.

Також вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. є недоведеними та підлягають зменшенню до нуля.

У зв`язку з вищенаведеним відповідач просить відмовити в позові.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2022 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. При цьому зазначила про подання доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу після ухвалення рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві просив проводити розгляд справи в його відсутність.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився.

При цьому установлено, що згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 № 1075/6 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича було припинено.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засіданні не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був виданий виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за номером 126327, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z62.00403. від 16.09.2019 року за період з17.07.2020 року по 05.05.2021 року включно в розмірі 119804,09 грн., з яких: 54866,72 грн. - строковий основний борг, 16998,07 грн. - прострочений основний борг, 9866,57 грн. - прострочені проценти, 3210,67 грн. - строкові проценти, 9614,87 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 23347,19 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір між сторонами, суд ураховує, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною.

На переконання суду, в даному випадку при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника, оскільки стягувачем не було подано детального розрахунку заборгованості. Принаймні наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості не містить деталізації.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів № 662 від 26.11.2014 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Отже, з 22.02.2017 року втратив чинність п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис, який оскаржується, вчинений нотаріусом 10.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватися до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі.

Таким чином, нотаріусом не були дотримані умови вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрований в реєстрі за № 126327 від 10.06.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 119804 грн. 09 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, позивачем у зв`язку з поданням позовної заяви та заяви про забезпечення позову був сплачений судовий збір у загальному розмірі 1362 грн. (908 грн. + 454 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, вказані витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрований в реєстрі за № 126327 від 10.06.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 119804 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 09 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк»на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Ідея Банк», місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 46 приміщення 54.

Суддя Н.Ю. Марченко