Провадження № 22-ц/812/631/22
Провадження № 22-ц/812/632/22
П О С Т А Н О В А
30 червня 2022 року м. Миколаїв
справа № 488/2455/21
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лівінського І.В.,
суддів: Кушнірової Т.Б., Коломієць В.В.,
із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції
Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»
на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва, ухваленого 17 січня 2022 року та додаткове рішення того ж суду, ухваленого 24 січня 2022 року під головуванням судді Чернявської Я.А., в приміщенні цього ж суду, повне судове рішення складене 24 січня 2022 року, у цивільній справі
ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Короткий зміст вимог позовної заяви
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі АТ «Миколаївгаз», товариство) про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач зазначав, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 як спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_2
8 грудня 2020 року без його відома та за його відсутності, представником газового господарства слюсарем ОСОБА_3 було здійснено відключення газового обладнання. Як зазначено в акті на відключення газового обладнання від 08 грудня 2020 року причина відключення ПБСГУ п. 5.7.
Вважає, що зазначений акт не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), оскільки акт було складено одноособово працівником газової служби, без присутності споживача, а також були відсутні свідки проведення відповідних робіт. Крім того, в акті зазначено, що його було складено в присутності власника ОСОБА_2 , яка померла у 2014 році. Підпис споживача відсутній.
Вказує, що в акті не зазначено, які саме умови слугували припиненню газопостачання. Якщо ж аварійна ситуація, то яким чином вона була виявлена, хто викликав аварійну службу та якими документами це підтверджується.
Відповідачем не надано жодного доказу визнання в установленому порядку аварійного стану газорозподільної системи, а за відсутності доказів на підтвердження виникнення аварійної ситуації, не є підставою для відключення житлового будинку від системи газопостачання.
14 грудня 2021 року позивач звернувся на Урядову «гарячу лінію» щодо відключення газопостачання. Листом від 24 грудня 2020 року йому було повідомлено, що для вирішення питання щодо відновлення газопостачання власнику необхідно звернутися до Центру обслуговування клієнтів для отримання дозволу на підключення, надання заяви на відновлення газопостачання, до якої надати документи, які підтверджують, що він є єдиним спадкоємцем для укладення тимчасового договору розподілу природного газу.
15 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відновлення газопостачання. Однак жодних аварійно-ремонтних робіт проведено не було, газопостачання не відновлено.
Крім того, внаслідок незаконних, на думку позивача, дій відповідача був порушений звичайний устрій життя його сім`ї, через необхідність вирішення питань, пов`язаних з усуненням наслідків відключення його сім`я відчула душевні страждання, оскільки були позбавлені можливості проживати в нормальних умовах у зимовий період, знаходити альтернативні засоби опалювання житла, приготування їжі, тощо. Також зазнав додаткових матеріальних витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року позов задоволений частково. Постановлено визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» щодо відключення від газопостачання будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Корабельного районного суду від 24 січня 2022 року стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження порушень з боку позивача, які б могли стати причиною відключення домоволодіння від газопостачання, а також будь-яких повідомлень про виникнення аварійної ситуації або повідомлень про припинення газопостачання за вказаною адресою. Суд вважає не підтвердженим та не доведеним з боку відповідача порушення позивачем правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, а тому дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відключення від газопостачання будинку позивача. Крім того, акт на відключення не підписаний споживачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальненні доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до норм Кодексу ГРМ, обов`язок укладення договору розподілу природного газу покладено саме на споживача шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та направлення Оператором ГРМ споживачу на його вимогу підписану письмову форму договору розподілу природного газу, а в разі зміни власника споживач зобов`язаний самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про винесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору розподілу природного газу. А тому висновок суду про порушення Кодексу ГРМ щодо відсутності підпису споживача у акті на відключення газового обладнання є необґрунтованим, у зв`язку із смертю споживача та відсутністю укладеного договору розподілу природного газу з позивачем. Крім того, зазначає, що чинним законодавством не передбачено фіксування факту наявності витоку газу жодним спеціальним документом. Самий акт відключення, який містить пункт «причина відключення» є належним доказом, який підтверджує наявність витоку газу в домоволодінні позивача. Під час розгляду справи представником товариства неодноразово наголошувалось про те, що між позивачем та відповідачем не було укладено акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності станом на дату звернення позивачем до суду, за такого не можливо визначити за яку саме ділянку газопроводу несуть відповідальність сторони. Враховуючи, що відповідачем не було вчинено протиправних діянь відносно позивача, апелянт вважає стягнення з товариства моральної шкоди порушенням норм матеріального права.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу відзиву від позивача не надійшло.

2. Мотивувальна частина

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 жовтня 2011 року. ОСОБА_1 та його дружина є батьками багатодітної сім`ї.

08 грудня 2020 року слюсарем ОСОБА_3 , як представником газового господарства, складений акт про те, що ним в присутності власника ОСОБА_2 відключено від системи газопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Причиною відключення зазначено: ПБСГУ п. 5.7. Відключено «ввод». Відключення виконано шляхом «б/уст С 61618230». У акті зазначено, що власника попереджено про відповідальність за зберігання та цілісність пломб, б/п, відповідальність за самовільне відновлення газопостачання. Вказаний акт підписаний майстром ОСОБА_4 та слюсарем ОСОБА_3 .

На час складання акту за вказаною адресою був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 . Однак, згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 16 жовтня 2014 року зроблений відповідний актовий запис № 743.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся на урядову «гарячу лінію» з приводу відключення газопостачання від його будинку.

На що працівниками АТ «Миколаївгаз» було повідомлено, що газопостачання до його будинку було припинено з метою запобігання аварійної ситуації у цьому будинку, згідно з пунктом 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністрества енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15 травня 2015 року та зареєстрованих в Мінюсті від 08 червня 2015 року за №674/27119, а саме наявність витоку на різьбовому з`єднанні ввідного крану. Відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ за письмовим зверненням власника будинку про відновлення газопостачання до ЦОК, при відсутності заборгованості за природний газ та відшкодування витрат на відновлення газопостачання.

Також позивач звертався до державної установи «Урядовий контактний центр» з питання щодо поновлення газопостачання до його будинку. На що йому було рекомендовано звернутися до АТ «Миколаївгаз» для вирішення вказаного питання, або до суду за захистом своїх порушених прав, якщо він вважає їх порушеними з боку АТ «Миколаївгаз».

15 березня 2021 року споживач ОСОБА_1 звернувся до Оператору ГРМ: АТ «Миколаївгаз» із заявою приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), а також із заявою про відновлення газопостачання в його будинок.

На лист позивача від 21 жовтня 2021 року щодо відновлення газопостачання, АТ «Миколаївгаз» було повідомлено про те, що для вирішення питання щодо відновлення газопостачання власнику житла необхідно звернутися до АТ «Миколаївгаз» через 104.ua Клієнтський простір для отримання дозволу на підключення, надання заяви для відновлення, до якої додати відповідні підтверджуючі документи та укладення відповідного договору щодо виконання відповідних робіт. Дана послуга надається споживачу на оплатній основі.

Згідно з актом № 575 на підключення газового обладнання від 02 грудня 2021 року, представником газового господарства ОСОБА_3 в присутності власника ОСОБА_1 виконано підключення «на вводі» в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Позиція апеляційного суду

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

АТ "Миколаївгаз" є оператором газорозподільної системи, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Миколаєва та Миколаївської області на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 853 від 29 червня 2017 року.

Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу (пункт 2).

Пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу.

При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням(пункт 4).

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування (пункт 5).

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу) (пункт 6).

Отже, відповідно до зазначених положень Кодексу ГРМ, виписаний порядок припинення газопостачання передбачає обов`язкове складання відповідного акту за участі споживача. Єдине застереження, це на випадок, коли споживач відмовляється підписувати акт. При цьому передбачено можливість відеофіксації припинення газопостачання, та/або підписання акту незаінтересованою особою.

Між тим, як вбачається з акту про припинення газопостачання в будинку позивача, і це не заперечується відповідачем, цей акт був складений за відсутності позивача, який мешкав у будинку. При цьому, представник газопостачальної організацій не зазначив навіть дійсної причини припинення газопостачання, обмежившись лише посиланням на п. 5.7 ПБСГУ.

Згідно з положеннями пункту 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ) підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за таких умов: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Визнаючи протиправними дії АТ «Миколаївгаз» з приводу відключення будинку позивача від газопостачання, суд першої інстанції зазначав, зокрема про те, що у акті на відключення газового обладнання в графі «причина відключення» не зазначено, які саме умови з перелічених вище стали причиною відключення від газопостачання. А також відповідачем не надано доказів на підтвердження факту наявності будь-якої із зазначених вище умов.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували встановлення факту наявності витоку газу на різьбовому з`єднанні ввідного крану в домоволодінні позивача, та виконання ремонтних робіт щодо ліквідації цього витоку газу, на що посилається відповідач.

Твердження апеляційної скарги про те, що визначення витоку газу не потребує ніякого підтвердження, суперечать вимогам підпункту 8 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ , відповідно до якого визнання аварійним станом газорозподільної системи має проводитись в установленому порядку.

Між тим, в якому порядку було визнано витік газу в домоволодінні позивача, в акті про припинення газопостачання не зазначено.

Не встановлено цього і під час розгляду справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За такого, висновок суду про те, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження порушень з боку позивача, які б могли стати причиною відключення домоволодіння від газопостачання, а також будь-яких повідомлень про виникнення аварійної ситуації, в результаті чого у домоволодіння позивача було безпідставно припинено постачання газу, що свідчить про протиправність дій працівників АТ «Миколаївгаз», є обґрунтованим.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Правовідносини сторін у справі стосуються забезпечення АТ "Миколаївгаз" побутових потреб населення як споживачів природного газу.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що протиправними діями відповідача, шляхом припинення газопостачання в його будинок, йому було завдано моральну шкоду.

Вирішуючи питання про покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем доведено спричинення моральної шкоди у сенсі розуміння статті 23 ЦК України та позивач має право на відшкодування такої шкоди.

При цьому, суд обґрунтовано виходив із того, що діями відповідача по відключенню будинку позивача від газопостачання, які визнані судом протиправними, та тим, що позивач не міг з 08 грудня 2020 року по 2 грудня 2021 року користуватися газом з вини відповідача, та, будучи батьком багатодітної сім`ї, був вимушений перелаштовувати свій спосіб життя, знаходити альтернативні засоби опалювання житла, зокрема у період корона вірусної пандемії, приготування їжі, додатково витрачатись, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, які суд оцінив в 2000 грн.

Зазначене відповідає висновкам викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18), у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 грудня2019 року у справі № 275/1052/17.

Заперечення апеляційної скарги щодо скасування рішення в частині стягнення моральної шкоди зводяться лише до безпідставності таких вимог в зв`язку з правомірним, на думку відповідача, відключення будинку позивача від газопостачання.

Такі ж доводи, щодо похідного характеру стягнення судового збору, містить апеляційна скарга в частині вимог про скасування додаткового рішення.

Доводів стосовно розміру стягнутої моральної шкоди та судового збору апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення суду та додаткове рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2022 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду.

Оскільки рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року та додаткове рішення того ж суду від 24 січня 2022 року залишене без змін, то дію цього рішення належить відновити.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року та додаткове рішення того ж суду від 24 січня 2022 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді Т.Б. Кушнірова

В.В. Коломієць

Повне судове рішення складене 01 липня 2022 року