Справа № 676/772/22
Номер провадження 2/676/1111/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

24 червня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю представника позивача адвоката Гав`юка В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори 17 червня 2005 року вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Відповідно довідки виданої Жванецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до даного будинковолодіння з 2005 року, згідно даних по господарської книги, зареєстрований але не проживає брат позивачки відповідач по справі. Реєстрація відповідача проводилася за згоди позивача. Відповідач з дня реєстрації і по теперішній час в житлового будинку за АДРЕСА_1 не проживав, відповідно жодної участі у веденні господарства не брав. Майна яке б належало відповідачу в вище згаданому житловому будинку не має. Реєстрація відповідача за даною адресою створює незручності для позивача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, крім того позивач не може оформити субсидію. Відповідач має інше постійне місце проживання. Оскільки знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 . В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, через оголошення в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, письмового відзиву на позов не надіслав. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд даної справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2005 року(а.с.3) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7644026 від 30.06.2005року(а.с.4).

В будинку позивача зареєстрований але не проживає її рідний брат, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відповідач по справі.

Відповідач з дня реєстрації і на час розгляду справи в житловому будинку за АДРЕСА_1 не проживав, відповідно жодної участі у веденні господарства не брав. Майна яке б належало відповідачу в вище згаданому житловому будинку не має. Вказані обставини підтверджуються актами про не проживання за місцем реєстрації №43 від 01.02.2022 року, №266 від 02.09.2021 року, №142 від 07.06.2021 року, № 61 від 02.02.2021 року.

Реєстрація відповідача за даною адресою створює незручності для відповідача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, оформлення субсидії. Відповідач має інше постійне місце проживання, однак знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи, що відповідач був відсутній в належному позивачу на праві власності будинку за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, має інше постійне місце проживання, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується копією довідки МСЕК(а.с.15), ураховуючи задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 56, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: с.Малинівці Кам`янець - Подільського району Хмельницької області) на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 29.06.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В