Справа № 132/4021/21
Провадження № 2/132/286/22
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2022 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права на спадщину за законом. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , яке останній прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР (чинного на час відкриття спадщини); земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовані по АДРЕСА_1 .

Вона є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Однак оформити свої спадкові права на спадщину після смерті чоловіка позбавлена можливості, оскільки необхідно встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 . Крім того, житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого та останнім членом колгоспного двору рахувалась ОСОБА_3 , а колгоспний двір припинив своє існування у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року. Також позивач зазначила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно після смерті чоловіка втрачено. За вказаних підстав звернулася в суд з даним позовом.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, проте на електронну пошту суду за вх.№Еп-114/22 від 21.01.2022 надійшла заява Іванівської сільської ради Вінницької області про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , яке останній прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР (чинного на час відкриття спадщини); земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовані по АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Однак оформити свої спадкові права на спадщину після смерті чоловіка позбавлена можливості, оскільки необхідно встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 . Крім того, житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого та останнім членом колгоспного двору рахувалась ОСОБА_3 , а колгоспний двір припинив своє існування у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року. Також позивач зазначила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно після смерті чоловіка втрачено.

На підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30.08.1990 на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської районної ради народних депутатів від 31.03.1988, житловий будинок АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Домогосподарство зареєстроване за ОСОБА_3 в бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності в реєстрову книгу № 1/2 30.08.1990. Відомості про інших членів колгоспного двору у свідоцтві про право власності на будинок відсутні.

Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради №642 від 19.09.1990 ОСОБА_3 на день смерті рахувалась головою і останнім членом колгоспного двору.

Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно погосподарської книги №16 Іванівської сільської ради являється ОСОБА_3 . Рік забудови - 1955.

Відповідно до ст.ст.120,123 ЦК України 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. «а» п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відтак, ОСОБА_3 була єдиним членом колгоспного двору і після її смерті відкрилась спадщина на майно колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

З 01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України. До 31 грудня 2003 року був чинним ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Разом із тим, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У пункті 1 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли діяв ЦК УРСР 1963 року.

Із змісту статті 549 ЦК УРСР убачається, що дії, які свідчать про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 525 ЦК УРСР встановлювалось, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо спадкування після смерті ОСОБА_3 , а спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , то такі спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК Української РСР.

У відповідності до частин першої, другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з статтею 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

За правилами статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

ОСОБА_2 , як син померлої (свідоцтво про народження № НОМЕР_1 ) у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області №1873 від 10.08.2021.

Відповідно до ч.1 ст. 325 ЦК України, суб`єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ч.1 ст.392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно до ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Позивач спадщину прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , постійно проживаючи з ним на час відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області №2785 від 08.12.2021. До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок та земельні ділянки, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на спадкове майно, що увійшло до складу спадкової маси позивач позбавлена можливості за обставин незалежних від її волі.

Відповідач по справі позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1265, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ.А, загальною площею 45,4 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м, сарай з літньою кухнею літ.Б, погріб з шиєю літ.П/Б, сарай літ. В, вбиральню літ.Г, сарай літ. Д, жомову яму літ. Є, огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3 по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_4 , вартістю 48000,00 грн, як спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину на який він фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: земельну ділянку призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0077, яка розташована в АДРЕСА_1 та належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №710966, виданого 05.06.2010 на підставі рішення Іванівської сільської ради 13 сесії 5 скликання від 30.09.2008 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3440 га, кадастровий номер :02:002:0078, яка розташована в АДРЕСА_1 та належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №710967, виданого 05.06.2010 на підставі рішення Іванівської сільської ради 13 сесії 5 скликання від 30.09.2008 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 35, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: