КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/8578/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/4750/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року, постановлене під головуванням судді Зуєвич Л.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою та враховуючи заяву про зменшення позовних вимог просила:

- стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача залишок страхового відшкодування - 47 218,39 грн., 3 % річних - 143,55 грн., пеню - 6 050,37 грн., інфляційне нарахування на суму боргу - 5 817,26 грн., що разом становить - 59 229,57 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика - 56 172,79 грн., моральну шкоду - 10 000,00 грн., витрати на оренду транспортного засобу - 58 300,00 грн., витрати на проведення звіту № 01/01-19 від 09 січня 2019 року - 1 500,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження № 3/19 від 18 січня 2019 року - 7 000,00 грн., що разом становить - 132 972,79 грн., судові витрати покласти на відповідачів (т. 1 а.с. 4-10, т. 2 а.с. 3-6).

В обґрунтування позову зазначала, що 28 грудня 2018 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на 22 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» в лівій смузі руху, під час повороту праворуч на АЗС «БРСМ» проявив неуважність, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в правій смузі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду №369/15397/19 від 17 січня 2020 року, що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним в ДТП, провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу № АК/8250608 в ПрАТ «СК «Українська страхова група» зі встановленим лімітом 100 000,00 грн. та договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-0197-18-00028 від 16 лютого 2018 року з лімітом відповідальності за майнову шкоду 200 000,00 грн.

ПрАТ «СК «Українська страхова група» відшкодувала позивачу завдані збитки в розмірі 57 680,51 грн., що включає 8 850,41 грн. вартість ПДВ.

Відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/111-21/2463-АВ від 17 березня 2021 року коефіцієнт фізичного зносу КТЗ марки HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 станом на 29 грудня 2018 року становить 0,54.Тобто, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу по наряду - замовлення № 85 від 19 лютого 2021 року має наступний вигляд = 11 009,46 грн. (вартість робіт) + 13 662,33 грн. (вартість матеріалів) + 136 399,9 грн. (вартість запасних частин) * (1-0,54) = 87 415,74 грн. без ПДВ, 87 415,74 грн. * 1,2 = 104 898,90 грн. з ПДВ.

При цьому позивач вказував, що страховиком було визнано сплату потерпілому вартості відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ і до моменту звернення позивача до суду сплачено ПДВ в сумі 8 850,41 грн.Отже, залишок боргу, який має бути стягнено зі страховика складає 47 218,39 грн. (104 898,90 грн. - 57 680,51 грн.).

Позивач вказувала, що фактично понесла витрати на ремонт автомобіля HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 в розмірі 161 071,69 грн., що підтверджується замовленням № 85 від 19 лютого 2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 24 від 19 лютого 2019 року. Враховуючи вказане, з ОСОБА_2 підлягає стягненню залишкова сума матеріального збитку у розмірі 56 172,79 грн.. що становить різницю між фактичною вартістю ремонту автомобіля відповідно до акту виконаних робіт та відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу деталей, що підлягає стягненню з страховика.

Вказана матеріальна шкода заподіяла позивачу душевні та психологічні страждання та переживання, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням та пошкодженням її майна. Тому вважає, що сума в розмірі 10 000,00 грн. є достатньою для відшкодування моральної шкоди в порядку ст. 23 ЦК України.

Крім того, позивач зазначала, що внаслідок ДТП вона була позбавлена права експлуатувати свій транспортний засіб, внаслідок чого була вимушена орендувати інший транспортний засіб. Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 30 грудня 2018 року позивач орендувала транспортний засіб MAZDA 6, р.н. НОМЕР_3 строком на півроку, де вартість оренди в день становила 1 100 грн. Тому з відповідача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 58 300,00 грн. за оренду автомобіля.

Крім того, позивач зазначав, що нею були понесені витрати на проведення звіту № 01-19 від 09 січня 2019 року в розмірі 1 500,00 грн. та витрати на проведення експертного дослідження № 3/19 від 18 січня 2019 року в розмірі 7 000,00 грн.(т. 1 а.с. 4-10, т. 2 а.с. 3-6).

У липні 2020 року представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» - Пешков О.О. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначав, що 16 лютого 2018 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8250608, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 . 21 січня 2019 року до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про ДТП та надав письмові пояснення про обставини настання події. Враховуючи висновок експерта № СЕ-19/111-21/2463-АВ від 17 березня 2021 та звіт № 031/У/2020 від 31 січня 2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу 0,54 складає 58 879,18 грн. без ПДВ. 12 лютого 2020 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснено виплату відшкодування в розмірі 48 830,10 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 , а 11 березня 2020 року було відшкодовано ПДВ в розмірі 8 850,41 грн. Отже, на думку, страхової компанії, розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 58 879,18 грн. - 57 680,51 грн. = 1 198,67 грн., де: 58 879,18 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнт фізичного зносу 0,54 без ПДВ, 57 680,51 грн. - раніше сплачене страхове відшкодування. Отже, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Українська страхова група» не можуть перевищувати 1 198,67 грн., а тому позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані.

Крім того, в процесі розгляду даної справи при доказуванні своєї позиції у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виникла необхідність щодо проведення судової експертизи. Оплата вказаної експертизи ПрАТ «СК «Українська страхова група» підтверджується платіжним дорученням № 3465 від 19 лютого 2021 року на суму 1 015,20 грн. та рахунком № 154/Кіеv21 від 21 січня 2021 року.З огляду на вказане страхова компанія просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з проведенням по справі судової експертизи в розмірі 1 015,20 грн. (т. 1 а.с. 90-97, т. 2 а.с. 29-37).

У вересні 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Морозова Т.В. зазначав, що 16 лютого 2018 року із страховиком ПрАТ «СК «Українська страхова група» було укладено два договори страхування, а саме: поліс № АК/8250608 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із страховою сумою за майнову шкоду 100 000,00 грн., договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-0197-18-00028 із страховою сумою за майнову шкоду 200 000,00 грн. Ці обставини свідчать про те, що саме у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі до 300 000,00 грн. Тоді як у відповідача зобов`язання відшкодувати позивачці частину матеріальної шкоди - не виникало через достатність ліміту відповідальності. Отже, відповідач вважає, що підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди відсутні. Проте враховуючи викладене, виходячи із засад розумності та справедливості, відповідач вважає, що обґрунтованим та справедливим є розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. (т. 1 а.с. 189-195).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. У задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Українська страхова група» - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. моральної шкоди, 58 300,00 грн. витрат на оренду транспортного засобу та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» 1 015,20 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи у справі (т. 2 а.с. 70-71, 73-88).

Не погодившись з рішенням районного суду, 04 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила рішення суду скасувати частково, ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача залишок страхового відшкодування - 47 218,39 грн., 3 % річних - 143,55грн., пеню - 6 050,37 грн., інфляційне нарахування на суму боргу - 5 817,26 грн., що разом становить - 59 229,57 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика - 56 172,79 грн., витрати на проведення звіту № 01/01-19 від 09 січня 2019 року - 1 500,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження № 3/19 від 18 січня 2019 року - 7 000,00 грн., що разом становить - 64 672,79 грн., судові витрати покласти на відповідачів.На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права (т. 2 а.с. 91-95).

Не погодившись з рішенням районного суду, 29 грудня 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Морозова Т.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 58 300,00 грн. витрат на оренду транспортного засобу та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу, а в іншій частині рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. просила залишити без змін (т. 2 а.с. 100-105).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що позивачем не зазначено, до якого саме виду збитків вона відносить начебто здійснені нею витрати на оренду транспортного засобу у розмірі 58 300,00 грн. Вказувала, що до позовної заяви позивачкою надано недопустимі та неналежні докази, зокрема, договір оренди транспортного засобу від 30 грудня 2018 року, що не містить повних реквізитів сторін та не надає можливості навіть ідентифікувати особу орендодавця; розписку без зазначення дати та місця її складання начебто ОСОБА_4 про отримання ним коштів наручно, проте, розписка не входить до тих документів, якими підтверджується факт оплати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» - Пешков О.О. просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду - без змін (т. 2 а.с. 163-170, 197).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити. Також представник ОСОБА_2 - адвокат Морозова Т.В. підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені телефонограмами та на зазначені ними адреси електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 підтвердила в суді її представник - адвокат Капля А.С., представник ОСОБА_2 - адвокат Морозова Т.В. не заперечувала належного сповіщення її довірителя. Представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» - Пешков О.О. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 179-181, 186-199, 202-211).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 грудня 2018 року о 17.30 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на 22 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» в лівій смузі руху, під час повороту праворуч на АЗС «БРСМ» проявив неуважність, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в правій смузі, що призвело до зіткнення; при зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження (т. 1 а.с. 23).

Автомобіль марки HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 28).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу № АК/8250608 в ПрАТ «СК «Українська страхова група» зі встановленим лімітом 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну та договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-0197-18-00028 від 16 лютого 2018 року з лімітом відповідальності за майнову шкоду 200 000,00 грн. зі строком дії до 17 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 98, 199-202).

На замовлення позивача ТОВ «Клевер Експерт» було зроблено звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 01/01-19 від 09 січня 2019 року, за яким вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 141 165,48 грн., значення фізичного зносу 0,47, вартість матеріального збитку складає 84 112,57 грн. (т. 1 а.с. 33-42).

За проведення оцінки ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Клевер Експерт» 1 500,00 грн. (т. 1 а.с. 48).

16 січня 2019 року і 16 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. зверталась до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 102, 110-111).

25 січня 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 та складено відповідний акт (т. 1 а.с. 107-108).

16 квітня 2019 року і 27 серпня 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» надіслало листа ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування через, що до страхової компанії не надано документів, які б підтверджували настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , тобто не надана постанова суду якою б була встановлена вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 109, 112-113).

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду у справі № 369/15397/19 від 17 січня 2020 року, з урахуванням виправлення описок постановою Києво-Святошинського районного суду від 19 лютого 2020 року що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді, провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (т. 1 а.с. 23-27).

28 січня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. звернулась до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 114).

04 лютого 2020 року на замовлення ПрАТ «СК «Українська страхова група» було зроблено звіт № 031/У/2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 31 січня 2020 року, за яким вартість відновлювального ремонту ТЗ без ПДВ становить 107 243,74 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ з ПДВ - 127 776,88 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням фізичного зносу з ПДВ становить 57 680,51 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,6522 (т. 1 а.с. 115-157).

05 лютого 2020 року і 11 березня 2020 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» надіслало листа вих. № 03/0842 на адресу ОСОБА_1 та її представника - адвоката Каплі А.С. про визначення розміру страхового відшкодування та його виплату в розмірі 48 830.09 грн. і 8 850.41 грн., а всього на загальну суму 57680,51 грн. При цьому, Страховик відхилив наданий позивачкою звіт виконаний ТОВ «Клевер Експерт» № 01/01-19 від 09.01.2019 року (т. 1 а.с. 29-30).

Згідно зі страховим актом від 11 лютого 2020 року та платіжним дорученням від 12 лютого 2020 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 48 830,10 грн. про що повідомлено позивачку листом (т. 1 а.с. 160-162).

На підтвердження здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 19 лютого 2020 року направила ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про виконання ремонтних робіт до якої надала копію замовлення-наряду № 85 від 19 лютого 2019 року на суму виконаних робіт 161 071,69 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 19 лютого 2019 року про сплату ФОП ОСОБА_5 161 071,69 грн. (т. 1 а.с. 49, 163).

11 березня 2020 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» за результатами розгляду заяви позивачки від 19 лютого 2020 року та наданих доказів виконання та оплати ремонтних робіт, згідно зі страховим актом від 10 березня 2020 року та платіжним дорученням від 11 березня 2020 року було виплачено ОСОБА_1 8 850,41 грн. про що повідомлено позивачку листом (т. 1 а.с. 165-167).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована за Полісом обов`язкового страхування власника наземного транспортного засобу № АК/8250608 від 16 лютого 2018 року в ПрАТ «СК «Українська страхова група» зі встановленим лімітом 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну зі строком дії до 17 лютого 2019 року та Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 лютого 2018 року № 97-0197-18-00028 від 16 лютого 2018 року з лімітом відповідальності за майнову шкоду 200 000,00 грн. зі строком дії до 17 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 98, 199-202).

За пунктами 5.2-5.3 вищевказаного Договору від 16 лютого 2018 року № 97-0197-18-00028, страхові відшкодування Страховик виплачує по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного полісу ОСЦВ зазначеного в пункті 1.5 частини 1 цього Договору, виключно в межах обраної в пункті 1.6.1 частини 1 цього Договору Страхової суми (ліміту відповідальності). Страхова сума (ліміт відповідальності) по забезпеченому ТЗ, зазначеному в п. 1.6.1 частини 1 цього Договору, зменшується на розмір кожної виплати страхового відшкодування (т. 1 а.с. 200-202).

Цей Договір діє тільки в період дії полісу ОСЦПВ, зазначеного в п. 1.5.1 частини 1 цього Договору, або іншого полісу ОСЦПВ, за умови попереднього письмового погодження такого полісу зі Страховиком (пункт 7.2 Договору від 16 лютого 2018 року № 97-0197-18-00028).

За пунктами 11.1, 11.3 вищевказаного Договору від 16 лютого 2018 року № 97-0197-18-00028, розмір страхового відшкодування визначається як частина загального розміру вартості відновлювального ремонту майна, яка знаходиться в межах Страхової суми (ліміту відповідальності), визначеної цим Договором. Вартість відновлювального ремонту підтверджується актом/висновком експертизи або кошторисом вартості відновлювальних робіт складеним Страховиком. У будь-якому випадку вартість відновлювального ремонту повинна враховувати знос деталей, які замінюються при ремонті (відновленні).

Відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/111-21/2463-АВ від 17 березня 2021 року коефіцієнт фізичного зносу КТЗ марки HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 станом на 29 грудня 2018 року становив 0,54. У цьому ж висновку судовий експерт зазначив, що відповідно до інформації з програмного Інтернет-ресурсу «Audatex» (11), об`єкт дослідження попередньо вже був аварійно пошкоджений та 30.01.2018, у зв`язку з чим проводився розрахунок вартості його відновлювального ремонту (т. 1 а.с. 233-239).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.03р. № 142/5/2092), а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно-пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18.

На замовлення ПрАТ «СК «Українська страхова група» було зроблено звіт № 031/У/2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 31 січня 2020 року, за яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу з ПДВ становить 57 680,51 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,6522 (т. 1 а.с. 115-157).

Виходячи з цього, ПрАТ «СК «Українська страхова група» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у загальному розмірі 57 680,51 грн. (т. 1 а.с. 160-161, 165-166).

Поряд з цим, позивачкою 19 лютого 2020 року надано ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підтвердження здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , копію замовлення-наряду № 85 від 19 лютого 2019 року на суму виконаних робіт 161 071,69 грн., з яких: 11 009.46 грн. вартість виконаних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля, 13 662,33 грн. вартість витрат на матеріали і 136399,90 грн. вартості запасних частин що підлягають заміні, та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 19 лютого 2019 року про сплату ФОП ОСОБА_5 161 071,69 грн. (т. 1 а.с. 49, 163).

11 березня 2020 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» листом підтвердило отримання від позивачки вищевказаних документів, які підтверджують виконання робіт відновлювального ремонту та за результатами розгляду заяви позивачки від 19 лютого 2020 року та наданих доказів виконання та оплати ремонтних робіт, згідно зі страховим актом від 10 березня 2020 року та платіжним дорученням від 11 березня 2020 року було додатково виплачено ОСОБА_1 8 850,41 грн. про що повідомлено позивачку листом (т. 1 а.с. 165-167).

Відповідач ПрАТ «СК «Українська страхова група» не надав об`єктивних доказів чи заперечень на спростування вищевказаного наряду-замовлення № 85 від 19 лютого 2019 року, зокрема, щодо необґрунтованості розміру, вартості робіт, їх переліку, причинно-наслідкового зв`язку від дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28 грудня 2018 року, клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди та (або) розміру відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля не заявляв.

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 у лютому 2020 року надані докази здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , колегія суддів визнала відхилила посилання відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група» на висновок від 04 лютого 2020 року № 031/У/2020, за яким вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням фізичного зносу з ПДВ визначена в розмірі 57 680,51 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,6522 (т. 1 а.с. 115-157).

У відзиві на позовну заяву, після проведення судової експертизи, страхова компанія частково погодилась на збільшення розміру страхового відшкодування і наводила відповідний розрахунок та зазначала, що у будь-якому випадку додаткова виплата такого відшкодування на користь ОСОБА_1 від ПрАТ «СК «Українська страхова група» не може перевищувати 1 198,67 грн., виходячи з того, що їй було виплачено 57 680,51 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи висновок експерта № СЕ-19/111-21/2463-АВ від 17 березня 2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу 0,54 складає 87 415,74 грн. без ПДВ.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, які належать до заміни, визначаються за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1 - Ез).

Суд апеляційної інстанції визначив вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу по наряду-замовленню № 85 від 19 лютого 2019 року, оскільки проведення і оплата позивачкою ремонтних робіт належного їй автомобіля підтверджена належними доказами.

Застосування наявних в справі значень за вказаною формулою виглядає наступним чином: Сврз = 11 009,46 грн. (вартість робіт) + 13 662,33 грн. (вартість матеріалів) + 136 399,9 грн. (вартість запасних частин) * (1-0,54) = 87 415,74 грн. без ПДВ.

Отже вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, які належать до заміни, становить 87 415,74 грн. без ПДВ.

Оскільки за змістом вищевказаного наряду-замовлення № 85 від 19 лютого 2019 року визначено загальну суму ремонту - 161 071,69 грн. без ПДВ, таку ж суму визначено до сплати і за приходним касовим ордером позивачка сплатила саме вказану суму (без ПДВ), додаткове застосування в розрахунку позивачкою коефіцієнта 1,2 із застосуванням ПДВ, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Українська страхова група» 29 735,23 грн.(87415,74 грн. - 57 680,51 грн. виплаченого страхового відшкодування) - страхового відшкодування, яке відповідач мав сплатити проте не сплатив позивачці на відшкодування шкоди, завданої вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою.

З цих підстав суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив доводи апелянта ОСОБА_2 про покриття усієї суми завданої шкоди за рахунок ліміту відповідальності Старховика ПрАТ «СК «Українська страхова група» (100 000 грн. і 200 000 грн.) з посиланням на два укладених ним договору страхування.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України, інфляційні витрати та три проценти річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Судом встановлено, що протягом 2019 року в інших (адміністративних) провадженнях розглядались справи, предметом яких було встановлення винних дій особи, яка винна у скоєнні ДТП від 28 грудня 2018 року.

28 січня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. звернулась до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додала копію постанови Києво-Святошинського районного суду у справі № 369/15397/19 від 17 січня 2020 року про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні вказаної ДТП (т. 1 а.с. 114).

19 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. направила ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про виконання ремонтних робіт, до якої надала копію замовлення-наряду № 85 від 19 лютого 2019 року на суму виконаних робіт 161 071,69 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 19 лютого 2019 року про сплату ФОП ОСОБА_5 161 071,69 грн. На цій заяві міститься відмітка про її отримання 21 лютого 2020 року уповноваженою особою ПрАТ «СК «Українська страхова група». Доказів відправлення страховику цих документів до зазначеної дати матеріали справи не містять (т. 1 а.с. 49, 163).

Відтак останнім днем прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у належному розмірі є 20 травня 2020 року.

Ураховуючи наведене та встановивши, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» прострочило виконання зобов`язання з виплати позивачеві страхового відшкодування поза межами граничного строку (не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування), визначеного пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 21 травня 2020 року по 05 липня 2021 року, що з урахуванням невиплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 29 735,23грн., становить: 3 805,37 грн. - пеня за період з 05 липня 2020 року до 05 липня 2021 року, 1 002,98 грн. - три проценти річних, 2 878, 65 грн. - інфляційні втрати на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 21 травня 2020 року до 05 липня 2021 року, тобто в межах позовних вимог заявлених позивачкою в суді першої інстанції.

Розрахунок індексу інфляції на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,......ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період: IIc (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) = 1.09680925.

Інфляційне збільшення: 29 735,23 x 1.09680925 - 29 735,23 = 2 878,65 грн.

Розрахунок 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснюється за формулою:

С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення з 21 травня 2020 року до 31 грудня 2020 року 29 735,23 грн. x 3 % x 225дн. : 366 дн. : 100 = 548,40 грн.

Період прострочення з 01 січня 2021 року до 05 липня 2021 року 29 735,23 грн. x 3 % x 186дн. : 366 дн. : 100 = 454,58 грн.

Разом 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 1 002,98 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення з 05 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року : 6,00 (облікова ставка НБУ) 29 735,23 (сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 180 днів (прострочення) : 100 = 1 754,87 грн.

Період прострочення з 01 січня 2021 року по 04 березня 2021 року : 6,00 (облікова ставка НБУ) 29 735,23 (сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 100 = 615,89 грн.

Період прострочення з 05 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року : 6,50 (облікова ставка НБУ) 29 735,23 (сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 444,81 грн.

Період прострочення з 16 квітня 2021 року по 05 липня 2021 року : 7,50 (облікова ставка НБУ) 29 735,23 (сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 81 днів (прострочення) : 100 = 989,82 грн.

Загальний розмір пені за період з 21 травня 2020 року по 05 липня 2021 року становить 3 805,37 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив виконані позивачкою розрахунки пені з 05 липня 2020 року по 05 липня 2021 року, інфляційних збитків і 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з 17 квітня 2019 року по 05 липня 2021 року.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.09.2019 у справі № 545/425/17, від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, від 19.07.2021 у справі № 206/3219/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

На підтвердження здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI SONATA, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 надала копію замовлення-наряду № 85 від 19 лютого 2019 року на суму виконаних робіт 161 071,69 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 19 лютого 2019 року про сплату ФОП ОСОБА_5 161 071,69 грн. (т. 1 а.с. 49).

Різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності Страховика позивачка ОСОБА_1 просила стягнути на свою користь із відповідача ОСОБА_2 .

Дослідивши наявні у справі докази та установивши, що цивільно-правова-відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група», апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заявлених позивачкою ОСОБА_1 вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілої особи майнової шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 73 655,95 грн., (161 071,69 грн. - 87 415,74 грн.), тобто в межах позовних вимог.

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи позивачки про стягнення з ОСОБА_2 58 300 грн. витрат на оренду іншого автомобіля, виходячи з наступного.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 30 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , позивач орендувала транспортний засіб MAZDA 6, р.н. НОМЕР_3 , з 30 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року включно, вартість оренди за добу становила 1 100 грн. (т. 1 а.с. 59-61). Згідно з розпискою ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 кошти в розмірі 58 300,00 грн. по договору оренди транспортного засобу (т. 1 а.с. 64).

Відповідно до частини першої та частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач не обґрунтовувала свої вимоги в цій частині тим, що вона могла і повинна була отримати доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Натомість договір оренди транспортного засобу від 30 грудня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , на підставі якого позивач просила стягнути витрати на оренду транспортного засобу, не посвідчений нотаріально. Недотримання нотаріальної форми посвідчення правочину щодо якого в законі зазначено обов`язкову умову його нотаріального посвідчення дає підстави для висновку про нікчемність правочину (ч. 1 ст. 209, 215, ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Тому, договір оренди транспортного засобу від 30 грудня 2018 року не є належним та допустимим доказом у справі, а доводи позивача у цій частині є неспроможними.

Враховуючи вказане, вимога позивача про стягнення витрат на оренду транспортного засобу задоволенню не підлягає.

Про передачу потерпілою особою ОСОБА_1 пошкоджених і замінених під час ремонту деталей, які не можуть використовуватись за призначенням проте мають певну цінність відповідачі ПрАТ «СК «Українська страхова група» і ОСОБА_2 у цій справі не заявляли.

ОСОБА_2 не заперечував щодо сплати 5000,00 грн. суми моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Звертаючись до суду із позовом представник позивача - адвокат Капля А.С. заявила вимогу щодо стягнення з відповідачів судових витрат та визначила їх попередній розрахунок (судового збору, витрат на правничу допомогу, на експертизу та звіт).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

За положенням ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 2 780,93 грн. за розгляд справи районним судом, 1 859,00 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 1 500,00 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна (звіт № 01/01-19 від 09 січня 2019 року), 7 000,00 грн. на проведення експертного дослідження № 3/19 від 18 січня 2019 року та здійснила витрати на правничу допомогу (т. 1 а.с. 3, 48, 58, т. 2 а.с. 148).

Разом з тим, витрати на проведення експертного дослідження № 3/19 від 18 січня 2019 року у сумі 7 000,00 грн. не підлягають розподілу між сторонами, оскільки висновок складено на предмет дослідження обставин ДТП, що не стосується предмету спору у цій справі про відшкодування збитків, крім того, висновок не було взято до уваги судом.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача - адвокат Капля А.С. надала до суду договір про надання правової допомоги від 16 січня 2019 року, додаткову угоду № 1 до договору від 17 січня 2019 року, додаток № 1 до договору та додаткової угоди з визначенням вартості юридичних послуг, розрахунок фактичних витрат та часу на суму 30 500,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг № 1, а також квитанції про оплату гонорару на суму 30 500,00 грн. (т. 1 а.с. 12-22).

Крім того, представник позивача подала до суду акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 16 листопада 2021 року та квитанцію про сплату гонорару на суму 13 000,00 грн. (т. 2 а.с. 66-68).

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рахунку фактичних витрат з надання правничої допомоги, частина витрат, яка включена до розрахунку вартості наданих у справі юридичних послуг, безпосередньо цієї справи не стосується (т. 1 а.с. 20).

Виходячи з цього, колегія суддів дійшла висновку про підтвердження витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи на суму 22 500 грн. Поряд з цим, пропорційно до частини задоволених позовних вимог (63.2%), підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 14 220 грн., тобто по 7 110 грн. з кожного відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги сплатив 1 362,00 грн. судового збору (т. 2 а.с.106).

За результатом апеляційного розгляду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (63,2 %), апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню з кожного по 878,77 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, по 587,44 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, по 474 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна, по 7 110 грн. витрат на правничу допомогу.

При цьому з позивача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 556,24 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року - скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ - 30859524) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) 29 735,23 грн. - суму страхового відшкодування на відновлення (ремонт) автомобіля; 3 805,37 грн. - пені, 1 002,98 грн. - три проценти річних, 2 878,65 грн. - інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) 73 655,95 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ - 30859524) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) 878,77 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, 587,44 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 474 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна, 7 110 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) 878,77 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, 587,44 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 474 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна, 7 110 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) 556,24 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 червня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова