Справа № 167/964/21
Номер провадження 2/167/49/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову вказує, що в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У 2017 році у ОСОБА_7 народився син ОСОБА_9 та у 2019 році народився син ОСОБА_6 , батьком яких є ОСОБА_8 . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації № 6/о від 10 жовтня 2017 року малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 поставлено на профілактичний облік служби у справах дітей, як таких, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батьки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 не працювали, зловживали спиртним, не створювали належного догляду за дітьми, внаслідок чого малолітніх дітей вилучено з вулиці та направлено в обласний притулок для дітей.

Згідно інформації КЗЗСО «Навізький ліцей» батьки не брали участі в освітньому процесі дітей, не цікавились їх навчанням, батьківські збори не відвідували, діти в школу приходили неохайними, регулярно пропускали заняття без поважних причин. Матір ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за неналежне виховання дітей. Крім того, вироком Турійського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватою за злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, а саме - смерть її малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Неодноразово працівниками служби у справах дітей, центру соціальних служб, відділу поліції з відповідачами проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, проте довготривалих результатів це не давало.

З вересня 2021 року малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до себе на виховання забрала баба ОСОБА_10 , яка проживає в с. Борочиче Луцького району. Діти знаходяться на повному утриманні баби, відвідують навчальний заклад. Батьки жодного разу не приїхали відвідати дітей, не телефонували, не цікавились їх життям та здоров`ям, жодної матеріальної допомоги не надали. Малолітній ОСОБА_4 не виявив бажання їхати до баби та залишився проживати в будинку батька ОСОБА_2 . Однак батько за ним не здійснював належного догляду і малолітній ОСОБА_4 бродив по селу, пропускав заняття в школі, не ночував вдома, внаслідок чого 11 жовтня 2021 року працівниками служби у справах дітей Рожищенської міської ради його було вилучено з вулиці та направлено в обласний притулок для дітей.

12 листопада 2021 року на зсіданні комісії з питань захисту прав дитини Рожищенської міської ради відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 вказати причини з яких вони не займаються вихованням дітей не змоги. ОСОБА_2 заперечив проти того, щоб його позбавляли батьківських прав, але повідомив, що дітей не відвідує, не телефонує, матеріально не утримує, забрати до себе дітей немає змоги. Відповідач ОСОБА_7 на засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату засідання. Вивчивши матеріали по справі, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ураховуючи вищевикладене просить позбавити батьківських прав:

- ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_7 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_8 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 04 січня 2022 року о 14 год 30 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 27 січня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 09 лютого 2022 року о 15 год 00 хв.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Надала пояснення близькі за змістом тим, які викладені у позовній заяві. Вказала, що виходячи з фактичних обставин справи при пред`явленні позову орган опіки і піклування в першу чергу керувався інтересами дітей та забезпечення їх розвитку у безпечному та спокійному середовищі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав, однак забрати дітей до себе не має можливості. Об`єктивних, вагомих причин не виконання ним батьківського обов`язку належного виховання дітей вказати не може.

Відповідач ОСОБА_7 будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. 24 січня 2022 року суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_8 будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 24 січня 2022 року суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши думку учасників справи, суд ухвалив проводити судове засідання у відсутності відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 судом установлено, що 08 листопада 2007 року Навізькою сільською радою Рожищенського району Волинської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , про що було зроблено актовий запис № 09.

Під час шлюбу у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 народилося троє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження судом встановлено, що малолітній ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір дитини - ОСОБА_7 , батько дитини - ОСОБА_8 , відомості про батька дитини, внесені на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства № 1 від 13 серпня 2019 року.

З характеристики, виданої 17 листопада 2021 року № 653 виконкомом Рожищенської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 . Одружений, має троє малолітніх дітей, але на даний час з сім`єю не проживає. Ніде не працює, перебивається сезонними заробітками, підсобного господарства не утримує. Участі у вихованні дітей не приймає, часто зловживає спиртними напоями.

Відповідач ОСОБА_7 проживає в с. Навіз Луцького району. Разом із співмешканцем виховують одну спільну дитину і троє від попереднього шлюбу. ОСОБА_7 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, хворіє і проходить курс лікування. Недостатньо займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями, діти не доглянуті. На даний час троє дітей знаходяться у її матері, син ОСОБА_12 перебуває у Рожищенському притулку для неповнолітніх, що встановлено характеристикою виданою 17 листопада 2021 року № 655 виконкомом Рожищенської міської ради.

Згідно характеристики на ОСОБА_8 , виданої 17 листопада 2021 року № 657 виконкомом Рожищенської міської ради, останній зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 . Проживає у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , мають одну спільну дитину - сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, працює на сезонних роботах, господарства не утримує.

Наказами начальника служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації № 6/о від 10 жовтня 2017 року та № 3/0 від 12 липня 2021 року малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 поставлено на профілактичний облік служби у справах дітей, як таких, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

З направлення до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації від 11 жовтня 2021 року встановлено, що малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який самовільно залишив сім`ю направлено до обласного притулку для дітей.

Судом встановлено, що 15 листопада 2017 року малолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зв`язку з самовільним залишенням сім`ї службою у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації направлялися до обласного притулку для дітей, що підтверджується копіями направлень від 15 листопада 2017 року № 343, 435, 436.

Працівниками центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 12 травня 2016 року, 26 жовтня 2017 року, 19 жовтня 2020 року було проведено оцінку потреб сім`ї ОСОБА_14 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 та з`ясовано, що батьківський потенціал батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 слабкий, потреби дітей задовольняються частково, соціальні стосунки сім`ї у громаді не задовільні, в помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічних норм проживання. Із батьками була проведена соціально-профілактична бесіда виховного характеру щодо відповідального ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, підвищення рівня батьківського потенціалу батьків, проінформовано про методи сімейного виховання дітей, про покращення умов проживання сім`ї, безпосередньо батькам наголошено на відповідальності щодо подальшого зловживання спиртними напоями. Також надано пропозицію в УСЗН РДА щодо призупинення виплат державної допомоги сім`ям з дітьми.

З матеріалів справи судом встановлено, що відносно ОСОБА_7 протягом 2016-2017 років були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 184 КУпАП - за невиконання обов`язків щодо виховання дітей.

З інформації начальника відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Присяжнюка Ю. П. від 05 листопада 2021 року вбачається, що згідно ІТС ІПНП відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 протягом 2021 року притягувалися до адміністративної відповідальності, а саме, ОСОБА_2 за порушення вимог ч. 1 ст. 127, ст. 175-1, 178 КУпАП, відповідач ОСОБА_7 за ст. 175-1, 178 КУпАП.

З подання про усунення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення від 07 травня 2020 року встановлено, що фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту с. Навіз ОСОБА_15 при плановому профілактичному огляді дитини ОСОБА_6 , 2019 року народження було виявлено, що мати ОСОБА_7 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що виражалося в тому, що остання нечітко розмовляла, хиталася тілом в різні сторони, різко змінювала настрій та був наявний запах алкоголю з ротової порожнини. При медичному огляді малолітнього ОСОБА_6 було виявлено попрілості між сідницями, що є шкідливим для його здоров`я. Відносно ОСОБА_7 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також була проведена бесіда виховного характеру щодо належного виконання нею обов`язків по догляду та вихованням малолітніх дітей.

Вироком Турійського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України (злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

З довідки про склад сім`ї та проживання, виданої 05 листопада 2021 року виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Волинської області встановлено, малолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають з ОСОБА_10 та ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно характеристик Борочичевського ліцею Мар`янівської селищної ради Луцького району встановлено, що за час навчання в ліцеї учень 8 класу ОСОБА_4 проявив себе старанним, ввічливим, врівноваженим здобувачем освіти. Його виховують бабуся ОСОБА_10 та дідусь ОСОБА_16 , мама не може виховувати сина через поганий стан здоров`я, а батько у зв`язку з аморальним способом життя не виявляє бажання бачитися і виховувати дітей.

Учень 6 класу ОСОБА_3 навчається на середньому і достатньому рівні, уроків не пропускає. Хлопчик слухняний, урівноважений, з повагою ставиться до бабусі ОСОБА_10 та дідуся ОСОБА_16 , які виховують його і братів ОСОБА_17 та ОСОБА_13 . Він розуміє, що мама дуже хвора, розмовляє з нею по телефону. Батько до синів не дзвонить, не цікавиться їхнім життям.

З акту обстеження умов проживання від 04 листопада 2021 року за адресою: с. Борочиче Луцького району встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою належить ОСОБА_16 . Умови проживання задовільні. В кімнатах проведено сучасний ремонт, облаштовано меблями старого і сучасного зразків. В помешканні чисто, охайно, тепло. Сім`я забезпечена продуктами харчування в достатній кількості. Діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 забезпечені спальними місцями, необхідним одягом, взуттям відповідно до сезону.

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учнів КЗЗСО «Навізький ліцей» ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 батьки вказаних дітей належну увагу їх вихованню не приділяли. Житлово-побутові умови були в незадовільному стані. Діти не мали, ні робочого місця, ні особистого простору, а інколи, навіть, і чого поїсти. В школу часто приходили неохайними, з необхідними речами допомагали вчителі та знайомі. Батьки не брали участі в освітньому процесі дітей. Мама не відвідувала батьківських зборів, телефон перебував у режимі недосяжності. У дітей не було мотивації до навчання, не робили спроб переборювати труднощі, але у разі допомоги зі сторони дорослих можуть розвиватися.

Як вбачається з актів обстеження умов проживання відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_4 від 23 лютого 2015 року, 11 лютого 2016 року, 29 вересня 2017 року, 05 жовтня 2017 року, 21 листопада 2018 року, 12 квітня 2019 року, 16 жовтня 2020 року, 19 квітня 2021 року, 11 жовтня 2021 року житловий будинок складається з двох кімнат, потребує капітального ремонту, в кімнатах не прибрано, брудно, в будинку холодно, діти не достатньо забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування. Батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків, мати зловживає спиртними напоями, часто залишає дітей без нагляду. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не приймає.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради враховуючи інтереси малолітніх дітей та керуючись ст. 164, 165 СК України орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_7 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 30 листопада 2021 року № 165 вказаний висновок органу опіки і піклування затверджено.

У зв`язку з наведеним, діючи в інтересах дітей, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітніх дітей.

Спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Заслухавши пояснення представника позивача і відповідача та дослідивши письмові докази, суд установив, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виховання своїх дітей і свідомо нехтують своїми обов`язками, їх поведінка є винною.

На думку суду, представник позивача довела обставини свідомого, умисного ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків з 2017 року і по даний час, а також ту обставину, що така поведінка відповідачів ставить під реальну загрозу здоров`я, фізичний, психологічний, моральний, духовний тощо розвиток всіх дітей.

Водночас, відповідачами не представлено суду доказів стосовно зміни їх поведінки та відношення до виховання дітей.

У судовому засіданні встановлено, що з 2017 року сім`я відповідачів перебуває під соціальним супроводом уповноважених осіб. Проте, як слідує з пояснень представника позивача та відповідача і досліджених у судовому засіданні письмових доказів, відповідачі не бажають і не мають наміру змінювати свій спосіб життя та поведінку. Суд ураховує, що вироком Турійського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України (злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки), однак остання, на думку суду, належних висновків не зробила.

За таких обставин зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання своїх дітей, свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками і їх поведінка є винною, оскільки, на думку суду, відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від них причин.

На думку суду, мотиви для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є достатніми, і рішення про позбавлення їх батьківських прав здатне забезпечити належний захист прав та інтересів дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а висновок органу опіки ґрунтується на достатній доказовій базі.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, і свідоме та тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Крім того, суд доходить висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей, є доцільним та приймається виключно в інтересах дітей, які отримають можливість рости та розвиватися в нормальному соціальному середовищі, жити в умовах дотримання санітарно-гігієнічних норм, митися, нормально харчуватися, навчатися, читати книги, ходити у чистому одязі, відвідувати гуртки, отримувати медичний догляд, бути соціально адаптованими і мати соціальні навички тощо.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради при зверненні до суду в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з позовом про позбавлення батьківських прав звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути по 908 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст. 10, 12, 27, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_7 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позбавити ОСОБА_8 батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в дохід держави по 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 16 лютого 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Представник позивача: Дубчук Жанна Володимирівна, адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай