Справа № 720/1221/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Новоселицький районний суд

Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

з участю секретаря Політнічук Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані у вищевказаному господарстві, але більше як один рік в ньому не проживають.

Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання

Ухвалою Новоселицького районного суду від 29.06.2021 року по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження.

26.07.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вона позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вона пояснила, що позивач із відповідачем ОСОБА_5 розірвав шлюб у 2016 році, та з того часу остання у дворі вищевказаного господарства не проживає. Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача та остання проживає по АДРЕСА_2 . У господарстві по АДРЕСА_1 проживає тільки мати позивача. Жодної поважної причини не проживання відповідачів у вищевказаному дворі не має.

Відповідач ОСОБА_2 суду дала пояснення, що вона є донькою позивача та відповідача ОСОБА_5 . Вона дійсно не проживає у господарстві по АДРЕСА_1 , оскільки батько її вигнав з будинку та не пускає. Після того, як вона зареєструвала шлюб, то проживала по АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, та не повідомила про причини неявки.

Свідок ОСОБА_6 суду дала показання, що вона є співмешканкою позивача. З 22.02.2017 року вона проживає із ОСОБА_4 . В господарстві по АДРЕСА_1 проживає мати позивача. Відповідачі не проживають у вищевказаному господарстві впродовж всього часу відколи вона проживає із ОСОБА_4 . Жодних речей ОСОБА_7 там не має, про це їй відомо, оскільки вона два рази на день приїжджає до матері позивача.

Свідок ОСОБА_8 суду дав показання, що він є сусідом позивача. ОСОБА_2 у вищевказаному господарстві він не бачив десь 6-7 років. За адресою по АДРЕСА_1 проживає мати позивача. ОСОБА_5 проживала у вищевказаному господарстві приблизно 25 років назад, а потім проживала по АДРЕСА_4 .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровані по АДРЕСА_1 . Відповідно до актів опитування сусідів від 10.02.2020 року та 14.05.2021 року встановлено, що відповідачі з 2000 року по даний час у вказаному господарстві не проживають. Вказане господарство належить позивачу на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.07.2021 року.

Згідно статті 383 Цивільного кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 19009/04, § 41) ЄСПЛ вказав, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

Відповідно до абзацу 2 пункту 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї.

Виходячи з наведених норм при доведенні факту не проживання особи без поважних причин у житловому приміщенні більше року, останній може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням (п.39 вищевказаної Постанови).

Відповідачі фактично не проживають в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутні в ньому більше одного року, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , доведено актами опитування сусідів від 10.02.2020 року та від 14.05.2021 року.

За таких обставин є всі передбачені законом підстави для визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку.

У зв`язку з тим, що відповідачі на даний час добровільно не знялася із реєстрації із вказаного будинку, то цим вони порушують права власника будинку.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що позивач її вигнав з будинку по АДРЕСА_1 і чинить перешкоди в користуванні ним не були доведені жодними допустимими і належними доказами.

На підставі ст.ст.383, 405 Цивільного кодексу України, суд керуючись ст.ст.258, 263, 265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Павлінчук