Справа № 466/9535/18
Провадження № 2/466/105/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

при секретарі судового засідання Шукост О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичбудмонтаж» за участю третьої особи державного реєстратора Уличневської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Кочуми Олесі Сергіївни про скасування державної реєстрації та визнання майнових прав на квартиру, -

у с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною заявою, яку в подальшому уточнила та остаточно просила скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТзОВ «Галичбудмонтаж»; визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.10.2011 року між нею та ЗАТ «Ірокс» укладено Договір №042/6, відповідно до якого сторони зобов`язувалися в майбутньому на умовах та в строки, викладені в договорі, укласти Договір підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 , загальною проектною площею 69,61 кв.м. Право власності на завершений об`єкт будівництва переходить до ОСОБА_1 після повної оплати вартості будівельно-монтажних робіт по Договору підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва ОСОБА_1

13.10.2011 року між ЗАТ «Ірокс» та ОСОБА_1 укладено Договір підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва №42/6, відповідно до якого замовник оплачує вартість будівельно-монтажних робіт, необхідних для завершення будівництва «Об`єкта» - двокімнатної квартири АДРЕСА_5 (6 секція 10 поверх) та отримує право власності на Об`єкт (завершене будівництво) лише за умови виконання ним свої зобов`язань.

Відповідно до п.4.1.8 Договору підряду передбачено передачу ЗАТ «Ірокс» ОСОБА_1 стрихового приміщення (висота стелі по осі В 3м, по осі Б 1,5м), загальною площею 53,23 кв.м, що знаходиться над квартирою АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

Позивач покликається на те, що Підрядник зобов`язувався закінчити виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва «Об`єкта» в 4 кварталі 2011 року, передати «Об`єкт» (завершене будівництво у власність Замовника по закінченні виконання будівельно-монтажних робіт, вчиняти всі необхідні дії, спрямовані на оформлення Замовником права власності на об`єкт будівництва (квартиру АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , загальною площею 69,91 кв.м, а також стрихове приміщення площею 53,23 кв.м).

Загальна договірна вартість будівництва квартири станом на 13.10.2011 року складала 395733 грн в тому числі 118703 грн за договором №042/6 та 277030 грн за договором підряду.

18.10.2011 року на виконання вимог договорів ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ЗАТ «Ірокс» кошти в сумі 395733 грн, про що ЗАТ «Ірокс» видало довідку про сплату 100% вартості об`єкту інвестування №593 від 19.10.2011 року.

19.10.2011 року між позивачем та ЗАТ «Ірокс» підписано Акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, відповідно до якого ЗАТ «Ірокс» передає у власність ОСОБА_1 незавершене будівництво вартістю 395733 грн, що відповідає загальній проектній площі 69,61 кв.м в десятиповерховому будинку, 10 житловий поверх за адресою: АДРЕСА_9 (6 секція).

10.01.2018 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видав технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6 , розташовану на 10 поверсі із мансардою, загальною площею 141,8 кв.м.

Позивач зверталася до відповідача про підписання Акту приймання-передачі об`єкту інвестування завершеного будівництвом квартири АДРЕСА_10 , що складається з квартири загальною площею 69,61 кв.м та мансардного приміщення площею 53,23 кв.м.

Проте, ні Акту, ні жодної відповіді від відповідача ПАТ «Ірокс» не отримала.

Окрім того, 11.02.2019 року державним реєстратором Кочумою О.С. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТзОВ «Галичбудмонтаж», що по суті є мансардним приміщенням, розташованим над квартирою позивача.

У зв`язку із тим, що відповідач ухиляється від видачі Акту приймання-передачі об`єкта завершеного будівництва квартири АДРЕСА_11 , а рішення про державну реєстрацію права власноті за ТзОВ «Галичбудмонтаж» є незаконним змушена звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву ТзОВ «Галичбудмонтаж» проти позову заперечив, покликаючись на наступне. ТзОВ «Галичбудмонтаж» здійснював будівельно-монтажні роботи для ПАТ «Ірокс». В рахунок оплати за надані послуги ПАТ «Ірокс» розраховувалося квартирою АДРЕСА_6 , яка знаходиться на мансардному поверсі. Про порядок здійснення державної реєстрації на нерухоме майно між ПАТ «Ірокс» та ТзОВ «Галичбудмонтаж» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, ПАТ «Ірокс» надав довідку про 100% оплату, Акт приймання-передачі квартири та виготовив технічний паспорт квартири АДРЕСА_6 .

У відзиві на позовну заяву ПАТ «Ірокс» позовні вимоги заперечив, зазначив, що дійсно між ЗАТ «Ірокс» та ОСОБА_1 укладено Договір №042/6 купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та №42/6 підряду будівництва житла, а саме двокімнатної квартири проектний АДРЕСА_3 , яку передав згідно з Актом приймання-передачі. Вважає, що зобов`язання виконали, позивач проживає у вказаній квартирі. Жодних змін та доповнень щодо мансардного приміщення №220а сторони не вносили. Позивач не вносила оплату вартості мансардного приміщення. Також відповідач зазначає, що законодавством не передбачено механізму передачі у власність громадян окремо допоміжних приміщень будинку шляхом приватизації, викупу тощо. Також стверджує, що предметом угоди приміщення мансарди не було. А, відтак, просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, покликаючись на наступне. У 2011 році уклала з ЗАТ «Ірокс» договір підряду та обирала квартиру. Менеджер повідомив, що при купівлі квартири на останньому поверсі буде нижча вартість. На кресленнях, наданих ЗАТ «Ірокс» з кімнати квартири був вхід на мансардове приміщення, окремого входу у вказане приміщення не було. Доплачувати вона мала лише за вікна і бетонні перегородки. Також їй пропонували змінити проект і зробити вхід на останній поверх не з кімнати, а з коридору. Після узгодження всіх цих питань між нею та ЗАТ «Ірокс» підписано Договір, в якому також було зазначено і дане приміщення. Жодних листів від ПАТ «Ірокс» про зміну умов договору позивач не отримувала. Нею, за домовленістю із ПАТ «Ірокс» було оплачено роботи за додаткові бетонні перегородки та вікна у мансардному приміщенні. Їй видали ключі від квартири та повідомили, що жодних заборгованостей у неї перед ПАТ «Ірокс» немає. Після отримання ключів, позивач почала робити ремонт верхнього приміщення, латали та утеплювали дах, клали мінвату, фактично за її кошти повністю зроблено дах, оскільки була покладена лише черепиця. Вона почала ремонт без отримання Свідоцтва про право власності, оскільки в даному будинку ніхто свідоцтв не отримував, бо в ПАТ «Ірокс» були проблеми із землею. Позивач ствердила, що в проектній документації на будинок вхід на мансардове приміщення над її квартирою був передбачений виключно з її квартири, іншого входу не передбачено, жодних додаткових угод не укладалося. І станом на даний час жодного іншого входу на мансардове приміщення, окрім входу з її квратири, немає.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити покликаючись на наступне. Між ОСОБА_1 та ЗАТ «Ірокс» було укладено Договір №042/6 та Договір підряду №42/6, відповідно до якого ОСОБА_1 фактично купила в ЗАТ «Ірокс» квартиру АДРЕСА_6 та приміщення над квартирою. Позивач не має юридичної освіти, а тому не могла знати, що відповідно до законодавства України право власності на стрихове приміщення не визнається. ПАТ «Ірокс» вклав в тексти договорів завідомо нікчемні пункти щодо стрихового приміщення. Їй пояснювали, що квартира складатиметься із приміщення на 10 поверсі, а також мансардового приміщення. Ціну відповідно до договорів ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі, про що ПАТ «Ірокс» видано довідку. Договір укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Ірокс» не є скасований. ОСОБА_1 отримала в БТІ техпаспорт на приміщення 220а. Позивач неодноразово зверталася до ПАТ «Ірокс» про отримання акту прийому-передачі і визнання прав на вказану квартиру, проте відповідач не реагував на звернення, а тому позивач звернулася до суду. Дізнавшись про позов ПАТ «Ірокс» швидко перепродав квартиру АДРЕСА_6 а своєму дочірному підприємству ТзОВ «Галичбудмонтаж». Договір укладений між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс» є фіктивним, оскільки такий укладено 05.02.2019 року, а довідка про оплату ТзОВ «Галичбудмонтаж» вартості мансардового приміщення №220а складена у 2012 році. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із наступним. Вважає, що у даній справі взагалі відсутній предмет спору. Зазначила, що дійсно між ПАТ «Ірокс» та ОСОБА_1 укладено договори, відповідно до яких ОСОБА_1 була замовником та інвестором приміщення. Також відповідач не заперечує, що квартира на 10 поверсі є оплаченою ОСОБА_1 та не заперечує її майнових прав на вказане приміщення. Щодо мансардового приміщення, зазначила, що воно належить ТзОВ «Галичбудмонтаж». ОСОБА_1 не укладалося із ПАТ «Ірокс» жодних договорів щодо вказаного мансардового приміщення. ПАТ «Ірокс» не будував дворівневих квартир. Будинок стрихового приміщення не має. Окрім того, позивач за жодні мансардові приміщення не сплачувала, а тому не може набути право власності на вказане приміщення. Також представник відповідача зазначила, що ТзОВ «Галичбудмонтаж» є дочірною фірмою ПАТ «Ірокс» і їм було цікаво придбати мансардові приміщення, хоча дійсно, окремого входу до вказаного приміщення, окрім як з квартири ОСОБА_1 , немає. ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 пропонувалося в усній формі доплатити за верхнє приміщення , але вона усно відмовилася, тоді вказане приміщення і було продано ТзОВ «Галичбудмонтаж». В подальшому, представник відповідача в судове засіданні не з`явилася, неодноразово подавла до суду клопотання про відкладення розгляду справи, що на думку суду свідчить про зловживання правами учасника справи, які спрямовані на затягування розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у їх задоволенні у зав`язку із наступним. ТзОВ «Галичбудмонтаж» купив квартиру у ПАТ «Ірокс» №220 а у 2019 році, після звернення ОСОБА_1 із позовом до суду. У 2012 році ПАТ «Ірокс» було проведено зміни до проектної документації, відповідно до яких стрихове приміщення стало мансардним. У зв`язку із чим змінилася нумерація квартир. З позивачем дані зміни не узгоджувалися. Вподальшому у судове засідання не з`явилася.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 13.10.2011 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Ірокс» укладено Договір №042/6.

Відповідно до п.1 вказаного договору сторони зобов`язуються в майбутньому на умовах та в строки, викладені в цьому договорі, укласти Договір підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 ), загальною проектною площею 69,61 кв.м.

На виконання умов Договору №042/6 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Ірокс» укладено Договір підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва №42/6.

Відповідно до ст.1 Договору підряду Замовник оплачує вартість будівельно-монтажних робіт необхідних для завершення будівництва «Об`єкта» - двокімнатної квартири АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_4 ) та отримує право власності на «Об`єкт» (Завершене будівництво) лише за умови виконання ним своїх зобов`язань за даним Договором у повному обсязі.

Статтею 4 Договору підряду передбачено права та обов`язки сторін. Так, п.4.1.2, 4.1.3, 4.1.7, 4.1.8 вказаного Договору встановлено, що Підрядник, тобто ПАТ «Ірокс», зобов`язується закінчити виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва «Об`єкта» 4 квартал 2011 року, передати «Об`єкт» (Завершене будівництво) у власність Замовника ( ОСОБА_1 ) по закінченні виконання будівельно-монтажних робіт, вказаних в п.4.1.2 і в «Специфікації» за умов виконання Замовником ( ОСОБА_1 ) своїх зобов`язань, передбачених п.2.5 даного Договору, вчиняти усі необхідні дії спрямовані на оформлення Замовником права власності на об`єкт будівництва (квартиру АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , загальною площею 69,61 кв.м, а також на стрихове приміщення площею 53,23 кв.м, виконати і передати Замовнику стрихове приміщення (висота стелі по осі В 3м, по осі Б. 1,5м) загальною площею 53,23 кв.м, що знаходиться над квартирою АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

Пунктом 5 Договору №042/6 встановлено, що ОСОБА_1 сплачує ПАТ «Ірокс» по даному договору грошові кошти у розмірі 118703,00 грн. Після виконання даного пункту сторони зобов`язуються підписати акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва вартістю 118703,00 грн.

Статтею 2 Договору підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва №42/6 передбачено, що договірна вартість будівельно-монтажних робіт по даному Договору, за взаємною згодою сторін, що стверджується відповідним кошторисом, який погоджено сторонами, на момент укладення Договору, становить 277030,00 грн.

Таким чином, загальна вартість будівництва квартири станом на 13.10.2011 року складала 395733,00 грн.

На виконання вимог п.5 Договору №042/6 та п.2.5 Договору підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва №42/6 ОСОБА_1 оплатила на рахунок ПАТ «Ірокс» кошти у сумі 395733,00 грн, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №547 від 19.10.2011 року.

Факт оплати ОСОБА_1 коштів на рахунок ЗАТ «Ірокс» стверджується також і Довідкою, виданою 19.10.2011 року №593 головним директором ЗАТ «Ірокс» ОСОБА_5 та головним бухгалтером ЗАТ «Ірокс» Лук`янчук Л.В., якою підтверджено, що ОСОБА_1 сплатила пайовий внесок у розмірі 395733,00 грн що становить 100% вартості об`єкту інвестування, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_12 (6 секція).

Таким чином, ОСОБА_1 повністю виконала взяті на себе зобов`язання перед ПАТ «Ірокс» відповідно до вимог п.5 Договору №042/6 та п.2.5 Договору підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва №42/6.

19.10.2011 року ЗАТ «Ірокс» та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, відповідно до якого ЗАТ «Ірокс» передав у власність ОСОБА_1 згідно з експертного Висновку ДП Містопроект незавершене будівництво вартістю 395733,00 грн, що відповідає загальній проектній площі 69,61 кв.м в десятиповерховому будинку, 10 житловий поверх за адресою: АДРЕСА_9 (6 секція).

25.11.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ірокс» було укдладено Зміни та доповнення до Договору №042/6 та Договору №42/6 Підряду будівництва від 13.10.2011 року відповідно до яких квартира АДРЕСА_3 перейменована на квартиру АДРЕСА_3 .

03.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Ірокс» із проханням підписати та видати їй акт прийому-передачі об`єкту інвестування завершеної будівництвом квартири АДРЕСА_10 . Проте, ПАТ «Ірокс» жодним чином не відреагував на вказаний лист та не підписав Акт прийому-передачі, що унеможливлює позивача провести державну реєстрацію на майно.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Так, 10.07.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації першої черги (секції 1-2, 5, 6, 7-8) багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_13 , яка внесена до Єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації за №ЛВ 18.

10.01.2018 року на замовлення ОСОБА_1 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» виготовлено Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , розташовану на 10 поверсі з мансардою, загальною площею 141,8 кв.м.

31.08.2018 року адвокатом Марусяком В.Я. в інтересах ОСОБА_1 скеровано ПАТ «Ірокс» адвокатський запит з вимогою надати документи, які стосуються квартири АДРЕСА_6 з метою здійснення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, зокрема надати Акт приймання-передачі об`єкта завершеного будівництва квартири АДРЕСА_11 . Проте, ПАТ «Ірокс» не надано жодних документів на вказаний запит.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України.

З наведеного слід дійти висновку, що у відповідності до чинного законодавства України, для виникнення права власності обов`язковим є проведення державної реєстрації.

Як встановлено судом, ПАТ «Ірокс» не виконує своїх обов`язків, передбачених Договорами №042/6 та №42/6 від 13.10.2011 року та «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року.

Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 14.02.2019 року квартира, загальною площею 75,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 належить на праві власності ТзОВ «Галичбудмонтаж».

Судом встанволено, що 05.02.2019 року між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс» укладено Договір купівлі-продажу квартири, розташованої в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_13 , а саме мансарди №220А, загальною проектною площею 75,6 кв.м (6 секція). Відповідно до п.2.1 вказаного договору майнові права на Об`єкт нерухомості переходить до ТзОВ «Галичбудмонтаж» у момент видачі ПАТ «Ірокс» Довідки про оплату 100% вартості майнових прав.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що даний Договір купівлі-продажу був вчинений його сторонами умисно без наміру створення правових наслідків, тобто такий правочин є фіктивним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Суд дійшов до такого висновку у зв`язку із наступним. Договір купівлі-продажу, укладений між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс» укладений після звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом. Тобто, сторони, знаючи про існування спору про право власності на мансардове приміщення укладають Договір про його купівлю-продаж. При цьому, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ствердила, що окремого входу до мансардового приміщення немає. Вхід у вказане приміщення є лише з квартири позивача. ТзОВ «Галичбудмонтаж» є дочірною фірмою ПАТ «Ірокс», засновники ПАТ «Ірокс» та ТзОВ «Галичбудмонтаж» ті самі, що також стверджено представником відповідача в ході судового розгляду. Тобто даний договір був завідомо укладений без наміру створення правових наслідків.

Окрім того, предметом Договору купівлі-продажу, укладеного між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс» від 05.02.2019 року є майнові права на приміщення, яке було предметом договору укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Ірокс» 13.10.2011 року (за вісім років до укладення Договору між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс»).

Про фіктивність вказаного Договору купівлі-продажу також свідчить Довідка, складена 06.02.2012 року ПАТ «Ірокс» про те, що ТзОВ «Галичбудмонтаж» згідно з Договору від 05.02.2019 року сплатило внесок у розмірі 313245,00 грн, що становить повну вартість об`єкта інвестування, а саме мансарду №220а, загальною площею 75,6 кв.м на мансардному поверсі будинку по АДРЕСА_15 . Тобто вказана довідка складена про виконання умов Договору купівлі-продажу, який укладено лише 05.02.2019 року, тобто через сім років.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Договір купівлі-продажу, укладений між ТзОВ «Галичбудмонтаж» та ПАТ «Ірокс» 05.02.2019 року є фіктивним з моменту укладення, оскільки такий не був спрямований на настання правових наслідків.

Щодо покликань представника відповідача ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 не оплачено за монтажно-будівельні роботи мансардового приміщення, а тому вказане приміщення не може належати їй на праві власності, суд вважає, що така обставина немає значення для розгляду справи, оскільки в Договорах укладених між ОСОБА_1 та ЗАТ «Ірокс» №042/6 та 42/6 не було зазначено про додаткову оплату вказаного приміщення. Натомість 05.11.2012 року генеральний директор ПАТ «Ірокс» звертається до ОСОБА_1 із повідомленням №644 про оплату за додаткових оздоблювально-будівельних робіт стрихового приміщення.

Суд звертає увагу на те, що таким повідомленням ПАТ «Ірокс» звернувся до ОСОБА_1 після начебто повного погашення вартості вказаного приміщення ТзОВ «Галичбудмонтаж», не повідомивши про це ОСОБА_1 , а фактично визнавши те, що вказане стрихове приміщення є предметом Договору, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Ірокс».

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що право власності на на квартиру, загальною площею 75,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 належить на праві власності ТзОВ «Галичбудмонтаж» зареєстровано на підставі Акту прийому-передачі нерухомого майна від 06.02.2019 року ПАТ «Ірокс» та на підставі Договору купівлі-продажу, який судом визнано фіктивним, суду приходить до висновку, що слід скасувати державну реєстрацію права власності, на квартиру, загальною площею 75,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 належить на праві власності ТзОВ «Галичбудмонтаж».

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні покликалася на те, що законодавством України не передбачено механізму передачі у власність громадян окремо допоміжних приміщень будинку шляхом приватизації.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №4 від 02.03.2004 року право власності на квартиру породжує й право спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, технічне обладнання тощо, які призначені для обслуговування житлового комплексу і забезпечують його використання. В процесі приватизації державного житлового фонду одночасно відчужуються на користь громадян не тільки квартири, але й допоміжні приміщення. Тому момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Суд визнає пунк укладеного договору між ОСОБА_6 та ЗАТ «Ірокс» таким, який містить несправедливі умови договору, оскільки таким порушено принцип добросовісності з боку ЗАТ «Ірокс» щодо вкладання в тест договору пункти, які завідомо не можуть бути виконані. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII). Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 цього Закону, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. (Правова позиція Верховного суду України у справі № 6-330цс16 від 08.06.2016 року).

Суд неодноразово з метою повного та всебічного розгляд справи витребовував у ПАТ «Ірокс» проектно-кошторисної документації з будівництва 6 секції в житловому будинку по АДРЕСА_13 .

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає будівельним нормам і правилам.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як вбачається з листа директора Філії ДП «Укрдержбудекспертизи» у Львівській області від 16.06.2020 року в перелік матеріалів, які стосуються проведення експертизи проектної документації, і підлягають постійному зберіганні в архіві експертних організацій не входить зберігання проектної документації по кожному об`єкту, так як вона повертається замовникам.

Замовником проведення експертизи проектно-кошторисної документації з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_13 є ПАТ «Ірокс». Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20.02.2020 року про витребування документів ПАТ «Ірокс» в частинні надання в розпорядження суду для огляду в судовому засіданні проектно-кошторисної документації з будівництва 6 секції в житловому будинку по АДРЕСА_13 не виконано, витребовуваних документів не надано, щоразу покликаючись на різні обставини неможливості надання таких документів.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

У зв`язку із чим, суд визнає, що перший рівень квартири АДРЕСА_3 та технічно пов`язаний з ним другий рівень квартири АДРЕСА_6 (мансарда) становлять єдиний цілісний об`єкт нерухомого майна, який можна ідентифікувати, як квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 141,8 кв.м, а також визнає те, що згідно з проектно-кошторисною документацією з будівництва 6 секції в житловому будинку по АДРЕСА_13 відсутній окремий об`єкт нерухомого майна «мансарда №220а» з окремим зовнішнім входом з приміщень загального користування багатоквартирного будинку, як зазначено у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_3 , складеному станом на 05.02.2019 року.

Ухвалюючи рішення суд бере до уваги наявний в матеріалах справи Висновок судової будівельно-технічної експертизи №17 від 01.11.2019 року, складений судовим експертом ТзОВ «Судово-експертне бюро України» Бутаковою М.А., відповідно до якого в результаті проведеного візуального огляду квартири АДРЕСА_3 , вивчення документів наданих на дослідження було встановлено, що перший рівень квартири АДРЕСА_3 та технічно пов`язаний із ним другий рівень квартири АДРЕСА_6 (мансарда) становлять єдиний цілісний об`єкт нерухомого майна, який можна ідентифікувати, як квартира АДРЕСА_3 , у будинку АДРЕСА_13 відсутній окремий об`єкт нерухомого майна «мансарда №220А» з окремим зовнішнім входом з приміщень загального користування багатоквартирного будинку, як зазначено у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_3 , складеному станом на 05.02.2019 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та визнання майнових прав на квартиру є підставними та підлягають до задоволення, слід скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТзОВ «Галичбудмонтаж»; визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 328, 331, 386, 392, 509, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; п.п. 77, 78 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Галичбудмонтаж».

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 01.07.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_16 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Ірокс», , місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Буйка, 17а.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Галичбудмонтаж», , місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Професора Буйка, 7.

Третя особа: Державний реєстратор Уличневської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Кочума Олеся Сергіївна, місцезнаходження: 82177, Львівська обл, Дрогобицький район, с.Уличне, вул.Центральна, 76.

Суддя О. І. Баєва