ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/916/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/14/22 Категорія: 310020000 Середи Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Сіренко Ю.В. Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2022 (повний текст складено 03.03.2022, суддя в суді першої інстанції Середа Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у січні 2022 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.В обґрунтування вказано на те, що відповідач, як батько, не бере належної участі в утриманні сина, отже в судовому порядку мають бути стягнуті аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2022 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини доходів щомісячно. При цьому суд виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та визначений судом розмір аліментів належним чином відповідатиме встановленим при розгляді справи фактичним обставинам, а також засадам розумності та справедливості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 07.06.2022 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у справі. Скаржник зазначає, що він добровільно надає необхідну матеріальну підтримку сину, який з 2019 року проживає в будинку відповідача. Позивач не надала доказів того, що відповідач не утримує дитину. Так як скаржник не був належним чином повідомленим про розгляд справи, він не мав можливості суду надати відзив на позов.

Відзиву на апеляційну скаргу від сторін не надходило.

Належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, поважності причин неявки не повідомила.

Апелянт ОСОБА_2 , який повідомлений за допомогою СМС повідомлення, до того ж в силу вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є таким, що отримав судову повістку, у судове засідання також не з`явився, поважності причин своєї неявки не повідомляв.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим 30.03.2011 відділом ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МРУЮ в Черкаській області.

Відповідно до довідки, виданої за вих. №679 від 04.06.2021 виконкомом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , та знаходиться на її повному та постійному утриманні.

Одночасно, відповідно до довідки голови квартального комітету №21 ОСОБА_4 від 24.05.2022, яку надано відповідачем, сторони справи та їх дитини спільно проживають з 01.10.2019 у домоволодінні відповідача по АДРЕСА_2 .

Оскільки за доводами позивача дитина сторін проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, між сторонами справи наявний спір щодо розміру витрат кожного з батьків на дитину, позивач для його вирішення звернулася до суду з позовом в цій справі.

Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У даній справі встановлено, що спільна неповнолітня дитина сторін знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою вих. №679 від 04.06.2021 виконкому Гельмязівської сільської ради Золотоніського району, яку сторони під сумнів не ставлять.

Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття - ст.180 СК України.

За наявності між батьками спору щодо здійснення обов`язку утримувати дитину тим з батьків, який за наданими доказами безпосередньо не утримує дитину, суд першої інстанції в цій справі прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, що належним чином враховуватиме інтереси дитини.

При цьому слід відхилити посилання скаржника у справі на те, що він добровільно надає необхідну матеріальну підтримку сину, який проживає з ним, адже надана скаржником довідка квартального комітету від 24.05.2022 не містить посилань на те, що дитини сторін знаходиться на утриманні саме відповідача.

Натомість факт перебування дитини на утриманні матері підтверджується належною довідкою органу місцевого самоврядування, а саме - виконкому Гельмязівської сільської ради Золотоніського району від 04.06.2021.

За наявності спору між батьками щодо здійснення дій по матеріальному утриманню дитини, як у цій справі, доводи скаржника про добровільне надання сину коштів не є перешкодою для стягнення з батька аліментних платежів.

Посилання скаржника на неможливість подання відзиву в суді першої інстанції на правильність висновків суду у справі не впливає, адже свої аргументи щодо суті спору відповідач мав можливість надати при апеляційному перегляді справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2022 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28.06.2022.

Суддя-доповідач

Судді