Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Краснопольської Л.П.

за участю секретаря судового засідання Гук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання на території України),-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання на території України, зазначивши, що в 1989 році її сім`я переїхала на постійне місце проживання на територію України. Батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України. З 23 березня 1989 року по 26 серпня 2001 року заявниця була зареєстрована та проживала в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. З 12.12.2001 р. заявниця проживає по АДРЕСА_1 . В свій час відвідувала навчальний заклад спочатку з 01.09.1995 р. по 31.08.2001 р. Підвисоцьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка Новоархангельського району Кіровоградської області, після переїзду з 01.09.2001 р. по 25.05.2003 р. Новоархангельську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів імені м. Островського Новоархангельського району Кіровоградської області. На її усне звернення, Управлінням Державної міграційної служби України у Кіровоградській області було відмовлено в отриманні громадянства, отриманні паспорта та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України.

Просила суд, встановити факт, що має юридичне значення (факту проживання на території України з 1989 року) з метою отримання громадянства України.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, встановити факт постійного проживання на території України та додала ще документи на підтвердження зазначених нею в заяві обставин.

Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області, в судове засідання не з`явилась, разом з тим, надала суду свої письмові пояснення, де поклалася на вирішення спірного питання судом.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши їх, дійшов до наступних висновків:

Судом встановлено, що предметом розгляду є справа окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за вийнятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ленінакан Вірменської РСР, в графі батько зазначено « ОСОБА_2 », в графі мати зазначено « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 25 червня 1988 р., виданого міським відділом РАЦС Московського району м. Ленінакан Вірменської РСР (а.с. 4-5).

Згідно копіі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 016 від 17.05.2019 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Республіка Вірменія, громадянство Республіка Вірменія, та з 19.10.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 28-36).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №1183/12-23 від 04.11.2021 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 20.08.2021 року по теперішній час (а.с. 6).

Згідно з довідкою №03-001 від 22.10.2021 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки №69/4-7655 від 05.10.2021 року, за даними інформаційного центру Поліції республіки Вірменія, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знаходилась у розшуку, у Мушському відділі немає компрометуючих її матеріалів (а.с. 9-10).

Заявницею в судове засідання додатково надано довідку Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про її реєстрацію та проживання на території Підвисоцької сільської ради з 23.03.1989 року до 26.08.2001 року ( а.с.84) та довідку про її навчання у Підвисоцькій загальноосвітній школі І-Ш ст. Новоархангельського району Кіровоградської області з 01.09.1995 року по 31.08.2001 року. ( а.с.85 ).

В судовому засіданні були досліджені, надані в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України та долучені до матеріалів справи письмові пояснення представника Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області, який зазначив, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, дотримуючись вимог статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови та порядок набуття громадянства України регламентуються законом України «Про громадянство України» №2235-ІІІ від 18.01.2001 р. та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р №215. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Пунктом 22 Порядку №215 встановлено чіткий перелік документів, що подаються для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Так, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилися до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України відповідно до статті 5 Закону України "Про правонаступництво України", а також на інших територіях, що входили до складу Української Народної Республіки, Західно-Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає такі документи: а) заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм); в) один з таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - декларацію про відмову від іноземного громадянства разом з документом, що підтверджує надання особі статусу біженця в Україні чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які перебувають у громадянстві держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України та набуття громадянства України відповідно до законодавства України; - документ, що підтверджує факт припинення іноземного громадянства, для іноземців, які перебувають у громадянстві держав, міжнародні договори України з якими дозволяють особам звертатися для набуття громадянства України за умови, якщо вони доведуть, що не є громадянами цих держав; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для інших категорій іноземців. Зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави або міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_4 на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. У відповідності до п. 38 Порядку, у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду.

Таким чином, представник Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області стверджує, що єдиним документом, який може бути підставою для оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , є винесене рішення суду, яке б встановило факт її постійного проживання на території України до 24.08.1991 р. (а.с. 64-67).

Установлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону. Так, згідно вказаного Закону громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у п. 1 ч.1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п.2,- з 13 листопада 1991 року (ч.2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»).

Відповідно до ч.1 ст.і 8 вищезазначеного Закону України, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку).

Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження обставини постійного проживання на території України на зазначену дату може бути рішення суду.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч.1 ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 цього Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_5 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, відповідно до Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній чи підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Враховуючи зазначене, належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 522/20494/18, від 04 квітня 2021 року у справі 523/14707/19.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК, згідно змін від 15.12.2017 р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду у суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як було встановлено у судовому засіданні, заявниця має намір стати громадянином України, однак у неї відсутні відповідні документи про проживання на території України, тому не може отримати паспорт громадянина України, та знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживала на території України з 23.03.1989 року, тобто встановлено факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання на території України) породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки дає їй можливість отримати громадянство України, для встановлення факту не визначено іншого, окрім судового порядку, при цьому, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 260, 263, 271, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ЗУ України «Про громадянство України», суд У Х В АЛ И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання на території України) задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію даного рішення вручити учасникам та надіслати учасникам справи, які не були присутні в залі судового засідання, поштою не пізніше наступного дня.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Ленінакан Вірменська РСР, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 016 від 17.05.2019 року, номер облікової карти платника податків Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Єгорова, 25-а, м. Кропивницький, Кіровоградської області, 25105.

Суддя: