Справа №333/7413/21
Пр. № 2-о/333/19/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що 24.07.2007 року заявник разом з іншими особами приватизувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та отримала відповідний документ. Заявник постійно проживає та зареєстрована у вказаній квартири. У свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.07.2007 року прізвище заявниці вказано « ОСОБА_5 ». Саме таким чином її прізвище було записано в паспорті громадянина України НОМЕР_2 , який було видано Комунарським РВ ЗМУ УМВС в Запорізькій області від 07.08.2004 року. Вказаний паспорт був дійсний на час приватизації житла. В листопада 20126 року заявниця втратила паспорт, та отримала новий, у якому її прізвище зазначили як « ОСОБА_6 ». У старому і в новому паспорті прізвище заявниці записано російською мовою « ОСОБА_6 ».

Таким чином існують розбіжності в написанні її прізвища у паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі на нерухоме майно.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у заяві.

Заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися, про час та місце були повідомлені своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення заявника, свідка ОСОБА_1 ,суд дійшов до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.07.2007 року Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради ОСОБА_1 належить ј частка квартири АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності.

Згідно ксерокопії паспорту НОМЕР_2 виданого Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 07.08.2004 року прізвище заявниці вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження місто Запоріжжя.

Згідно ксерокопії паспорту НОМЕР_3 виданого Комунарським РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області - 04.11.2016 року, прізвище заявниці зазначено - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Запоріжжя.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин,суд вважає за необхідним заяву задовольнити з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Розбіжності у прізвищі заявника у правовстановлюючих документах, а саме паспортах громадянина України, унеможливлюють встановлення факту належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На основі вище вказаних документів є достатні підстави вважати, що «Синегуб ОСОБА_7 » і «Синьогуб ОСОБА_7 » є однією й тією ж особою.

Внаслідок такої помилкової зміни прізвищ, на даний час виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчує особу та правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я заявника, що обмежує її у вільних правах на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.

В той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів .

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна , суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263 - 265,315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 правовстановюючого документу свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.07.2007 року виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ю.Р.Піх