Дата документу 22.06.2022 Справа № 554/6515/21
Справа №554/6515/2021
Провадження № 2/554/147/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Галич-Брюховецької О.Л.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Панченко Олени Олександрівни, в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису ,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Панченко О.О., в інтересах ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання шлюбу недійсним. В якій прохали : позовну заяву адвоката Панченко О.О. подану в інтересах ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі. Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрований 01.06.2013 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №432. Зобов`язати Шевченківський ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) анулювати актовий запис №432 від 01.06.2013 вчинений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову зазначили, що 28.03.1981 відділом ДРАЦС Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 28.03.1981 було зроблено запис за №80. В шлюбі у них народилося два сини, ОСОБА_6 , 1980 року народження та ОСОБА_7 , 1986 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_4 , з яким у ОСОБА_3 було укладено шлюб з 28.03.1981. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як дружина, ОСОБА_3 від нотаріуса довідалася, що між нею та ОСОБА_4 було розірвано шлюб відповідно до рішення суду. Звернувшись до адвоката, довідалися, що рішення про розірвання шлюбу було ухвалено Октябрським районним судом м. Полтави 23.12.2011. 05.01.2021, представником позивача, адвокатом Панченко О.О. до Октябрського районного суду м. Полтави була подана заява про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи №2-4774/11. Як стало відомо, у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа №2-4774/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 позов ОСОБА_4 позов було задоволено в повному обсязі. Даним рішенням було вирішено: шлюб, зареєстрований 28.03.1981 у відділі ДРАЦС Керченського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, актовий запис №80, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвати. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_3 не відновлювати. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі у сумі 38 гривень 50 копійок. Про те, що ОСОБА_4 21.07.2011 до Октябрського районного суду м. Полтави була подана позовна заява про розірвання шлюбу ОСОБА_3 не знала та не могла здогадуватися, оскільки весь цей час (фактично до смерті позивача) вони проживали однією сім`єю, придбавали майно, святкували разом дні народження та свята. Крім того, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.02.2021 вбачається, що жодних відомостей про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не міститься. В свою чергу до Октябрського районного суду м. Полтави, адвокатом Панченко О.О. в інтересах ОСОБА_3 була подана заява про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №2-4774/11 від 23.12.2011. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.03.2021 подану заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі №2-4774/11 від 23.12.2011 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було залишено без задоволення, аргументувавши наступним: «…ухвалюючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 у справі №2-4774/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, залишивши заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, враховуючи смерть позивача у справі…». В свою чергу, до Октябрського районного суду м. Полтави представником ОСОБА_1 , адвокатом Тандиром Д.В. була подана заява про вступ у справу в якості третьої сторони, обґрунтовуючи заяву тим, що: «…так, згідно заочного рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 23.12.2011 шлюб, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 28.03.1981 було розірвано. В той же час свідоцтва про укладення шлюбу від 01.06.2013 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який в подальшому не було припинено, розірвано та/чи/або визнано недійсним…». Як вбачається із наданого до заяви про вступ у справу в якості третьої сторони ОСОБА_1 свідоцтва про шлюб, Центральним ВДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 01.06.2013 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Отже, як стало нещодавно відомо ОСОБА_4 проживав на дві сім`ї, та як виявилося ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у 2013 році уклали шлюб. Прошу суд звернути увагу, що актовий запис про шлюб був складений без використання ДРАЦСГ у зв`язку з тимчасовою відсутністю доступу до базового серверу, а тому ОСОБА_3 не могла знати про те, що шлюб між нею та ОСОБА_4 ще у 2011 році був розірваний. В свою чергу, оскільки Октябрський районний суд м. Полтави не мав права ухвалювати заочне рішення від 23.12.2011 у справі №2-4774/11, адвокатом Панченко О.О. в інтересах ОСОБА_3 до Полтавського апеляційного суду була подана апеляційна скарга на заочне рішення Октябрського районного суду від 23.12.2011. Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Панченко О.О. було задоволено. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 було скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 було закрито. Крім того, прохає суд взяти до уваги, що хоча рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, проте актовий запис про шлюб не було анульовано на підставі рішення суду, як в м. Полтаві так і в м. Керч, про що свідчить видане повторно свідоцтво про шлюб Керченським міським ВРАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим від 02.06.2021. Тобто в даному випадку рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 не було виконано і ОСОБА_4 фактично не будучи розлученим із ОСОБА_3 одночасно перебував в іншому зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, а також те, що ст. 25 СК України передбачає те, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, а ст. 39 СК України передбачає те, що недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, представник позивача, адвокат Панченко О.О. діючи в інтересах ОСОБА_3 вимушена звернутися до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою про визнання шлюбу недійсним (т.1 а.с.1-4).

15 липня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження в справі №№554/6515/2021, 2/554/2542/2021. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.30 годин на 11 серпня 2022 року (т.1 а.с.26, 27).

05 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому зазначили, що відділ не погоджується з позовними вимогами. Відповідно до ст.25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Пунктом 5 глави 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, передбачено, що особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб за умови пред`явлення документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу або визнання шлюбу недійсним (свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, яке набрало законної сили, свідоцтво про смерть одного з подружжя, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним тощо). У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2. ст.114 СК України). Відповідно до ст.116 СК України після розірвання шлюбу та одержання свідоцтва про розірвання шлюбу або рішення суду, яке набрало законної сили особа має право на повторний шлюб. У заяві про державну реєстрацію шлюбу, а також у графі "Для відміток" актового запису про шлюб зазначається документ, що підтверджує припинення попереднього шлюбу (дата складання та номер актового запису про розірвання шлюбу (смерті), найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, який зареєстрував ці акти; назва суду та дата постановлення судового рішення про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, номер справи; найменування відділу державної реєстрації актів цивільного стану та дата складання висновку про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним). Так, в архіві відділу знаходиться актовий запис про шлюб №432 від 01.06.2013, складений Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , де у графі Для відміток зазначена інформація про документ нареченого, що підтверджує припинення попереднього шлюбу, а саме « Рішення про розірвання шлюбу Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2011, справа №2-4774/11», що відповідає вимогам ст.116 СК України (п.5 глави 2 розділу ІІІ Правил). Згідно ст.38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. У позовній заяві про визнання шлюбу недійсним від 09.07.2021 представник позивача ОСОБА_9 посилається на ст.39 СК України, яка передбачає те, що недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, та діючи в інтересах позивача ОСОБА_3 , призводить до звернення до суду. Повідомляють, що державна реєстрація шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проведена з дотриманням чинного законодавства та принципом одношлюбності (ст.25 СК України). Крім того, представник позивача у позовній заяві зазначає, що «…шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, проте актовий запис про шлюб не було анульовано на підставі рішення суду як в м.Полтаві так і в м.Керч…». Разом з тим, представник позивача керується ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» «Анулювання актового запису цивільного стану» та вважає за необхідність анулювати актовий запис про шлюб на зазначених громадян, в той час як рішення суду про розірвання шлюбу не тягне за собою анулювання, оскільки згідно п.3 глави 3 розділу ІІІ Правил передбачено, що рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Слід зазначити, що відповідач це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав та яка залучається судом до відповіді по пред`явленому позову. У поданому позові не викладено жодного факту, який би вказував на те, що Шевченківський відділ ДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) будь-яким чином порушив права позивача. Крім того, вказаний позов проти державного органу ставить під сумнів компетентність працівників відділу ДРАЦС, негативно впливає на авторитет та ділову репутацію державної установи. Враховуючи вищевикладене, Шевченківський відділ ДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) не може визнати дану позовну заяву та просить суд при розгляді справи відмовити в її задоволенні у зв`язку з недоведеністю вини відповідача - Шевченківського ВДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми). У зв`язку з чим прохають : у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_3 до Шевченківського ВДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) відмовити (т.1 а.с.38-39).

11 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_1 з ордером адвоката Лучко Т.І., в якому зазначила, що не може погодитись з доводами в позовні заяві, що реєстрація шлюбу яка відбулася між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.06.2013 Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, про що зроблений актовий запис №432, є не дійним з підстав, що актовий запис про шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не було анульовано. Категорично не погоджується з даними доводами, до позовної заяви додано витяг з реєстру цивільного стану, в якому зазначено, на момент реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , що сімейний стан ОСОБА_4 - розлучений, а ОСОБА_1 у шлюбу не перебувала. Виходячи з цих даних, що шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , зареєстровано законно, і на момент укладання цього шлюбу ні в якому іншому шлюбі він не перебував. Посилання як на доказ на повторне «Свидетельство о заключении брака» видане Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, незаконне і вважає, дане свідоцтво неналежним доказом. Так, як врезультаті воєнної операції російської федерації у Автономній Республіці Крим з початку 2014 року відбулося визнане у відповідних міжнародних актах порушення суверенітету України та захоплено частину її державної території. Офіційною реакцією на ці дії з позицій внутрішньодержавного права стало прийняття ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, ст.3 якого визнала сухопутну територію Кримського півострову, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України, виключну (морську) економічну зону вздовж узбережжя Кримського півострову та прилеглого до узбережжя континентального шельфу, повітряний простір над цими територіями тимчасово окупованими територіями. У зв`язку із продовженням воєнної операції на Сході України, постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» такий же режим був запроваджений у перелічених адміністративно-територіальних одиницях східно-українського регіону. Закон намагався дати однозначні та категоричні відповіді з приводу того, що робити з управлінням вказаними територіями, їхнім місцем у політично-правовому устрої держави, яким чином буде забезпечено реалізацією державою своїх зобов`язань з приводу охорони прав, свобод та інтересів осіб, які разом з територією опинилися в окупації. Виходячи з конституційно проголошеного принципу верховенства права, що передбачає визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначенням змісту і спрямованості діяльності держави (ст.ст. 3, 8 Конституції України), ст. 5 Закону № 1207-VII проголосила, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території України. Водночас, усвідомлення відсутності реальної фізичної можливості виконати цю декларацію до припинення окупації, зумовили появу ч. 3 цієї ж статті «відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на російську федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права». Водночас, куди реальнішим та здійснюваним з позицій реальної юрисдикції держави видавалася норма ч.1 ст.18 Закону №1207-VII, яка вказувала на дотримання у повному обсязі прав і свобод громадян України, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Реагуючи на загрози суверенітету держави, законодавець у ст.9 Закону №1207-VII категорично проголосив, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3). Оскільки даний документ отриманий на окупованій території, то він не створює ніяких правових наслідків в нашій державі, і є неналежним доказом. Твердження в позовній заяві про те, що ОСОБА_4 проживав на дві сім*ї, є абсурдним та безглуздим. До відзиву на позовну заяву надано, достатньо доказів, тих обставин, що ОСОБА_4 жив в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, ростили і виховували малолітнього сина. Також надані квитанції про оплату комунальних послуг за квартиру в АДРЕСА_1 , в якій проживали спільно з сином відповідачка з ОСОБА_4 . Свідоцтво про поховання, та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, всі ці документи отримала відповідачка - ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 . Ніяких доказів, крім слів в позовній заяві про те, що покійний проживав на дві сім`ї до позовної заяви не надано, тому може з в певністю стверджувати, що їх не може бути, тому, що він проживав тільки з дружиною ОСОБА_1 . Твердження в позовній заяві, що ОСОБА_3 , не було відомо, що їх шлюб з ОСОБА_4 розірваний їй не було відомо, це не правдива інформація, якою адвокат вводить суд в оману. Беручи до уваги все вищевикладене, вважає, що реєстрація шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , є законною, а тому прохає відмовити в задоволенні позовної заяви адвоката Панченко О.О. про визнання шлюбу зареєстрованого 01.06.2013 Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області (актовий запис №432) (т.1 а.с.43-46).

28 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь адвоката Панченко О.О., в інтересах ОСОБА_3 на відзив ОСОБА_1 , в якій прохала : позовну заяву адвоката Панченко О.О. подану в інтересах ОСОБА_3 задовольнити повністю (т.1 а.с.114-117).

28 вересня 2021 року ухвалою суду перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній справі №554/6515/2021. Призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 09.30 годин на 02 листопада 2021 року (т.1 а.с.168, 169).

06 грудня 2021 року до суду надійшла заява адвоката Панченко О.О., в інтересах ОСОБА_3 про зміну підстав позову. В якій прохала : визнати недійсним шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрований 01.06.2013 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №432. Зобов`язати Шевченківський ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) анулювати актовий запис №432 від 01.06.2013 вчинений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Вирішити питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.186-188).

28 грудня 2021 року ухвалою суду заяву представника позивача ОСОБА_3 за ордером адвоката Панченко О.О. про продовження строків підготовчого засідання задоволено. Продовжено процесуальний строк підготовчого засідання. Призначено підготовче судове засідання на 16.00 годин на 24 січня 2022 року (т.1 а.с.210, 211).

04 січня 2022 року до суду надійшли заперечення на заяву про зміну предмету позову відповідача ОСОБА_1 . В яких прохала : відмовити у задоволенні заяви про зміну підстав позову. Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі ч.3 ст.255 ЦПК України (т.1 а.с.222-227).

11 січня 2022 року до суду надійшли заперечення представника позивача ОСОБА_3 за ордером адвоката Панченко О.О. на клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі. В яких прохала : відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі (т.1 а.с.230-233).

08 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі №№554/6515/2021, 2/554/147/2022. Призначено розгляд справи по суті на 16.00 годин на 16 березня 2022 року (т.1 а.с.245, 246).

11 травня 2022 року до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи представника позивача ОСОБА_3 за ордером адвоката Панченко О.О. В якому прохала : зупинити провадження у справі №554/6515/2021 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним до закінчення перегляду Полтавським апеляційним судом в апеляційному порядку судового рішення в цивільній справі №2-4744/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (т.2 а.с.26).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена (т.2 а.с.39).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 за ордером адвокат Панченко О.О. не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надіслала суду клопотання, в якому зазначила, що 14.06.2022 було розглянуто справу №2-4744/11, повного тексту постанови адвокат Панченко О.О. в своєму розпорядженні не має. Тому прохає відкласти судовий розгляд справи з метою прийняття спільного з позивачем рішення щодо подальшого руху справи. За відсутності позивача та його представника справу не розглядати. При цьому доказів поважності неявки в судове засідання суду не надано. Надіслала відповідь на відзив, в якій прохала : позовну заяву адвоката Панченко О.О. подану в інтересах ОСОБА_3 задовольнити повністю (т.1 а.с.114-117, т.2 а.с.40, 59, 60).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_2 відносно позову заперечувала у повному обсязі. Відносно клопотань про зупинення провадження та закриття провадження заперечувала, зазначила, що 14.06.2022 постановою Полтавського апеляційного суду заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.11.2011 залишено без змін, тому підстави для зупинення чи закриття провадження відсутні. Надала в судовому засіданні повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2022 року. Надіслала суду відзив на позовну заяву. (т.1 а.с.43-46).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 відносно позову заперечувала у повному обсязі. Відносно клопотань про зупинення провадження та закриття провадження заперечувала.

В судове засідання відповідач Шевченківський ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду відзив на позовну заяву, в якому прохали : у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_3 до Шевченківського ВДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відмовити (т.1 а.с.38-39, т.2 а.с.58).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що 23.12.2011 заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави (Литвиненко І.Ю.) у справі №2-4774/11 позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі. Шлюб, зареєстрований 28.03.1981 у відділі ДРАЦС Керченского МУЮ Автономної республіки Крим, актовий запис №80, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_3 не відновлювати. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у справі в сумі 38 гривень 50 копійок (т.1 а.с.159).

12.05.2021 постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Панченко О.О. задоволено. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу закрито (т.1 а.с.18, 19).

14.02.2022 постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 подану представником ОСОБА_11 задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 12.05.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.27-32).

14.06.2022 постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу представника відповідача, ОСОБА_3 , адвоката Панченко О.О. залишено без задоволення. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 залишено без змін (т.2 а.с.61-64).

Таким чином, заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є чинним та набрало законної сили.

Відповідно до ст.25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Пунктом 5 глави 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, передбачено, що особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб за умови пред`явлення документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу або визнання шлюбу недійсним (свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, яке набрало законної сили, свідоцтво про смерть одного з подружжя, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним тощо).

Відповідно до ч.2. ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.116 СК України після розірвання шлюбу та одержання свідоцтва про розірвання шлюбу або рішення суду, яке набрало законної сили особа має право на повторний шлюб.

У заяві про державну реєстрацію шлюбу, а також у графі "Для відміток" актового запису про шлюб зазначається документ, що підтверджує припинення попереднього шлюбу (дата складання та номер актового запису про розірвання шлюбу (смерті), найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, який зареєстрував ці акти; назва суду та дата постановлення судового рішення про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, номер справи; найменування відділу державної реєстрації актів цивільного стану та дата складання висновку про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним).

В архіві Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться актовий запис про шлюб №432 від 01.06.2013, складений Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , де у графі Для відміток зазначена інформація про документ нареченого, що підтверджує припинення попереднього шлюбу, а саме « Рішення про розірвання шлюбу Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2011, справа № 2-4774/11», що відповідає вимогам ст.116 Сімейного кодексу України (п.5 глави 2 розділу ІІІ Правил).

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» «Анулювання актового запису цивільного стану» та вважає за необхідність анулювати актовий запис про шлюб на зазначених громадян, в той час як рішення суду про розірвання шлюбу не тягне за собою анулювання, оскільки згідно п.3 глави 3 розділу ІІІ Правил передбачено, що рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ст.38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Таким чином, державна реєстрація шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проведена з дотриманням чинного законодавства та принципом одношлюбності (ст.25 Сімейного кодексу України).

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису. Оскільки, рішення суду від 23.12.2011 у справі №2-4774/11 про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_10 є чинним, не скасованим, та державна реєстрація шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проведена з дотриманням чинного законодавства та принципом одношлюбності.

Судові витрати сплачені позивачем при зверненні до суду складають 1 816 грн. (908+908) (а.с.5, 6).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову адвоката Панченко Олени Олександрівни, в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису відмовити повністю.

У задоволенні позову адвоката Панченко Олени Олександрівни, в інтересах ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису відмовити повністю.

Судові витрати у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень віднести на користь держави.

Складання поновного тексту рішення відкладено на 10 (десять) днів 01 липня 2022 року.

Позивач - громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Колкі Маневицького району Волинської області, зареєстрована АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка села Нехвороща, Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрована АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження 36000, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок №8, .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2022 року.

Суддя І.О.Блажко