Справа №443/298/22
Провадження №2/443/416/22
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.

ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 27 043,61 грн та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 06.05.2021 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір №1 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Цей договір укладено в електронній формі. Відповідно до п.8.1 Договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного Клієнтом Пакету Фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. У момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг центра (ТОВ «ФК «Фангарант Груп»). Відповідно до п.13.7 договору, клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів в системі Плати Пізніше. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Згідно вказаних умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 12 Mini 64 Gb blue» встановленою вартістю 29 008,00 грн. Умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Враховуючи, що відповідачем було внесено платіж при отриманні товару у розмірі 2 900,00 грн, було зроблено перерахунок по графіку платежів, згідно якого щомісячний платіж складає 2 900,89 грн. Станом на 21.02.2022 відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування, тому на день подання цієї заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 27 043,61 грн, з яких 22 141,65 сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 4 901,96 грн сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12.3 Договору.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі. При винесенні рішення просить суму заборгованості розтермінувати рівними платежами на строк 8 місяців.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного слухання справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак у поданому відзиві представником відповідача зазначено про визнання позовних вимог повністю та розгляд справи за їх відсутності.

Заяв та клопотань учасниками справи не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23-24).

Ухвалою судового засідання від 27.05.2022 відкладено розгляд справи (а.с.28).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/298/22 відповідача ОСОБА_1 (а.с.31).

Ухвалою судового засідання від 30.06.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.41).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

06.05.2021 між постачальником ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №1, яким, зокрема, встановлено: товар телефон мобільний «Apple iPhone 12 Mini 64 Gb blue» (пункт 1 Договору); розрахункова загальна сума платежів 29 008,00 грн (пункт 2 Договору); умови пакету фінансування: прямий лізинг, для послуг надання послуг з розстроченням платежів (пункт 4 Договору); предмет договору (пункт 8 Договору); умови отримання товару (пункт 9 Договору); відповідальність сторін та вирішення спору (пункт 12 Договору); графік сплати місячних платежів (пункт 14 Договору) (а.с.6).

У графіку сплати платежів ОСОБА_1 встановлені дати платежів, плановий розмір платежу, залишок боргу до сплати, залишок боргу після сплати (а.с.7).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості згідно з договором №1 від 06.05.2021, станом на 21.02.2022 заборгованість на кінець періоду становить 27 043,61 грн, з яких 22 141,65 грн місячний платіж; 4 901,96 грн неустойка (а.с.5).

Правилами отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше встановлено загальні положення, (п.1 Правил), участь в системі ПлатиПізніше (п.2 Правил), пакет фінансування (п.3 правил), отримання товарів і послуг (п.4 Правил), порядок укладення договору за допомогою електронного підпису пункт 5 Правил), розрахунки і платежі (пункт 6 правил), право власності на товари, угода про викуп товарів (пункт 7 правил), права та обов`язки процесинг-центра (п.8 правил), права та обов`язки клієнта (п.9 правил), програмне забезпечення товарів-електронних пристроїв (пункт 12 правил), утримання і поліпшення товарів (п.11 правил), гарантії якості товарів (п.12 правил), ремонт і технічне обслуговування (п.13 правил), відповідальність сторін (п.14 правил), вирішення спорів(п.15 правил), персональні дані та конфіденційність (п.16 правил), строк дії договору та порядок його припинення (п.17 правил), інші умови (п.18 правил) (а.с.8-14).

Відповідно до Договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) від 31.08.2016, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та Процесинг центром ТОВ «ФК «Фангарант Груп», постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма вимогами до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та наданих послуг (а.с.15).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань за договором про отримання товарів, укладеного у електронній формі, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до приписів частини 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з приписом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом положень частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (стаття 806 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Згідно з положеннями статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 06.05.2021 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №1, у якому сторони узгодили всі істотні умови. З підписанням зазначеного договору між сторонами виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» наділений правом вимоги платежів та правом власності на товар в якості забезпечення грошових вимог за договорами, укладеними ФОП ОСОБА_2 з Клієнтами згідно з Договором № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) від 31.08.2016.

Станом на 21.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» нарахована заборгованість ОСОБА_1 за договором №1 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 06.05.2021 у сумі 27 043,61 грн.

Оцінюючи аргументи сторони позивача, суд вважає такі обґрунтованими та зазначає, що ОСОБА_1 в належний спосіб був поінформований про умови договору та повністю погодився з ними, про що свідчить проставлений ним у цьому договорі у встановленому законом порядку електронний підпис, тим самим взявши на себе зобов`язання здійснити оплату товару на умовах, визначених у договорі.

Сторони узгодили у договорі істотні умови, зокрема порядок розрахунків між ними та відповідальність сторін у разі неналежного виконання умов договору.

Таким чином, поставивши у договорі свій особистий підпис (електронний підпис) ОСОБА_1 погодився з усіма викладеними у ньому умовами та взяв на себе зобов`язання належного виконання цих умов, однак таке зобов`язання належним чином не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Крім цього, суд бере до уваги повне і безумовне визнання представником відповідача позову.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що порушене відповідачем майнове право позивача підлягає захисту, тому суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №1 від 06.05.2021 у сумі 27 043,61 грн.

Щодо висловленого у відзиві прохання представника відповідача про розстрочення у судовому рішенні суми заборгованості, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до приписів частини 1 статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Водночас, приписами частини 1, 3 статті 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд зауважує, що розстрочення виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Водночас, таке право може бути реалізоване судом лише за наявності визначених процесуальним законом обставини, а саме: обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування розстрочення суми заборгованості представник відповідача покликається на те, що відповідач є інвалідом 2 групи і його місячний дохід складає суму виплати по інвалідності. На підтвердження цих обставин суду надано копію пенсійного посвідчення, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що обставина соціального статусу відповідача (пенсіонер, інвалід 2 групи), за відсутності доказів розміру всіх доходів, які він отримує щомісячно, не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення, тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для вирішення цього питання у судовому рішенні.

Водночас, суд роз`яснює відповідачу, що він не позбавлений права звернутися до суду із відповідною заявою згідно з вимогами статті 435 ЦПК України.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору (1 240,50 грн), сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а інші 50 відсотків судового збору (1 240,50 грн) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

На підставі статей 11, 526, 549, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 806, 807 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (місцезнаходження: м. Київ, просп. Степана Бандери, 21 (корпус В), ідентифікаційний код юридичної особи 38922870) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №1 від 06.05.2021 у сумі 27 043,61 грн, сплачений судовий збір у сумі 1 240,50 грн, а всього 28 284 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн 11 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжного доручення №1684 від 10.02.2022, що становить1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 30 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів