РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №720/1275/21

Провадження № 2/720/31/22

08 лютого 2022 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Єфтемій М.І.

сторін по справі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , про визнання права власності на Ѕ спільного майна подружжя, суд, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею право власності на Ѕ частину нажитого майна. Позов мотивує тим, що в період часу з 04 липня 1999 року по 31 липня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 .

Рішенням Новоселицького районного суду від 31 липня 2014 року по справі №2-628/2014 року шлюб між сторонами був розірваний.

Під час спільного проживання набута земельна ділянка площею 0.10 га землі за кадастровим номером :01:014:0259 за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок літер А , гараж літер Б, літня кухня літер Г, огорожа №1-2 який розташований за тією ж адресою.

Право власності на земельну ділянку було оформлено рішенням №10/10-20 від 16.09.2011 року Х сесії VI скликання Новоселицької м/ради та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №135265 від 02 лютого 2012 року.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0.10 га за кадастровим номером :01:014:0259 і на Ѕ частку житлового будинку літер А , гаражу літер Б, літній кухні літер Г, огорожі №1-2 розташований по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач позов підтримала в поному обсязі та будучи допитана за правилами свідка відповідно до вимог ст.. 92 ЦПК України суду показала, що земельна ділянка та житловий будинок розташовані за адресою АДРЕСА_1 набути під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу вона з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжувала проживати за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою прожила по 2020 рік. Будинок утримувався нею, сплачувала комунальні послуги та лише після того як колишній чоловік змінив замки від вхідних дверей, між ними часто почали виникати сварки та вона була вимушена висилитись з нього.

Відповідач в судовому засіданні не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що земельна ділянка на якій розташований будинок передана у власність ОСОБА_5 шляхом її приватизації а тому вона не може бути предметом спільного майна подружжя а відноситься відповідно до вимог ст..57 СК України до особистого майна.

В 2007 році відповідач взяв кредит в сумі 104816 грн. 66 коп. які витратив на ремонт спірного будинку та якій був погашений разом теперішньою його дружиною ОСОБА_6 .

Позивачка неодноразово а саме 04.07.2014 року, 01.08.2014 року та 04.08.2014 року зверталась до Новоселицького відділу УМВС України в Чернівецькій області щодо дій відповідача, що останній вчиняє сварки та скандали, погрожує фізичною розправою, тобто спір щодо спільного володіння житловим будинком виник ще у 2014 році.

З 2017 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та став проживати у спірному будинку, позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя лише у червні 2021 року а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

Суд вислухавши пояснення сторін та покази позивача, дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1999 року по 31 липня 2014 року якій був розірваний рішенням Новоселицького районного суду від 31.07.2014 року Справа №2-628/2014р..

Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Шишковецькою с/радою Кіцманського району серії НОМЕР_1 .

Право власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 06.06.2005 року згідно рішення виконкому Новоселицької м/ради №202 від 24.04.2005 року, що підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2021 року.

Право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:014:0259 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0.10 га зареєстрована 02 лютого 2012 року за ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1 ст.60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ст..263 ЦПК України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновку щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своєму рішенні від 12 серпня 2020 року Справа №626/4/17 зазначив, що відповідно до ст.. 61 СК України в редакції, чинній станом на 02 жовтня 2007 року, не належать до об`єктів права спільної сумісної власності приватизовані одним із подружжя земельні ділянки.

Відповідно до Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року ст.. 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка" N 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України "Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі N 1311/832/12 (провадження N 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі N 753/6139/14-ц (провадження N 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі N 409/1959/15-ц (провадження N 61-14257св18).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Отже, провівши системний аналіз зазначених правових норм правового висновку Верховного Суду та досліджених судом доказів суд вважає, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:014:0259 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0.10 га право власності на яке зареєстровано 02 лютого 2012 року за ОСОБА_5 , є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст..82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховуючи, що представник відповідача не заперечує факт набуття права власності на житловий будинок у період шлюбу що не суперечить встановленим обставинам по справі суд вважає доведеним, що житловий будинок літер А , гаражу літер Б, літній кухні літер Г, огорожі №1-2 розташований по АДРЕСА_1 , право власності на якій підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 06.06.2005 року згідно рішення виконкому Новоселицької м/ ради №202 від 24.04.2005 року, на ОСОБА_5 є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст..12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналіз встановлених по справі обставин у сукупності з зазначеними правовими нормами доводять, що суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав передбачених нормами ЦПК, але враховуючи те що позивач ОСОБА_5 та його представник не подали до суду зустрічний позов щодо проведених ремонтних робіт в спірному житловому будинку після розірвання шлюбу а тому суд обмежений в наданні відповідної правової оцінки наданих стороною відповідача доказів.

Щодо поданої заяви відповідачем про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог суд вважає, що спростовується показами наданими в судовому засіданні позивача за правилами свідка, що вона та їх спільний син користувалась спірним житловим будинком до 2020 року, а дані покази стороною відповідача не були спростовані належними та допустимими доказами.

Отже, станом на день звернення до суду з позовної заявою позивач не пропустила строк про поділ майна, якій заявляє після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2,8 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 133 ЦПК України визначено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач має оплатити витрати на оплату послуг адвоката відповідно до поданого розрахунку у сумі 15000 грн. та понесла витрати на сплату судового збору в сумі 5205 грн. 73 коп. які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273 ЦПК України і на підставі ст.. 3,61-72 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0.10 га за кадастровим номером :01:014:0259 і на Ѕ частку житлового будинку літер А , гаражу літер Б, літній кухні літер Г, огорожі №1-2 розташований по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати в сумі 5205 грн. 73 коп. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на оплату послуг адвоката в сумі 15000 грн. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.