Провадження № 22-ц/801/1170/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 рокуСправа № 127/34055/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Олійник Г. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна»

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» про стягнення боргу за договором безпроцентної поворотної позики,

Ухвалу постановила суддя Романюк Л. Ф.

Ухвалу постановлено у м. Вінниці

Повний тест ухвали складено 31 січня 2022 року,

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» про стягнення боргу за договором безпроцентної поворотної позики, в якому просила стягнути з ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральних вод «Регіна» на свою користь суму основного боргу за договором безпроцентної поворотної позики та додаткових угод до нього в розмірі 1 788 842,80 грн. і штраф в розмірі 444 710,70 грн.

Одночасно позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, якою просила накласти арешт на всі поточні банківські рахунки, що належать ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральних вод «Регіна» у межах суми заявлених позовних вимог, а саме 2 223 553,50 грн., за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України; заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» та заборонити вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», зокрема, але не виключно щодо організаційно-правової форми ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна».

Свою заяву мотивувала тим, що предметом спору по справі є повернення позики, наданої нею відповідачу згідно договору безпроцентної поворотної позики № 1/10 від 15 жовтня 2015 року, строк повернення якої визначений моментом пред`явлення письмової вимоги про повернення позики, але не пізніше 08 жовтня 2020 року, тобто такий, що минув. Відповідно до інформації у додатку № 1 до протоколу Наглядової ради № б/н від 02 грудня 2021 року, який міститься на інформаційній базі даних про ринок цінних паперів (ресурсу http: //smida.gov.ua) Наглядовою радою ПрАТ «МКЗ «Регіна» на позачергових загальних зборах акціонерів було прийнято рішення припинити ПрАТ шляхом перетворення у ТОВ (організаційно-правова форма: товариство з обмеженою відповідальністю, яке буде знаходитися за цією ж адресою). Тому у позивача існує наявна загроза настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити виконання рішення у випадку, якщо відповідач реалізує рішення щодо припинення існування ПрАТ «МКЗ «Регіна».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2022 року заяву задоволено.

Накладено арешт на всі поточні банківські рахунки, що належать Приватному акціонерному товариству «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» у межах суми, заявлених позовних вимог, а саме 2 223 553,50 грн., за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

Заборонено державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» та заборонено вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», зокрема, але не виключно щодо організаційно-правової форми ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна».

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «МКЗ «Регіна» просить скасувати ухвалу суду і постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, оскільки вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною і такою, що постановлена без дотримання вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідач зазначив, що незважаючи на те, що позов має майновий характер, суд першої інстанції забезпечує позов забороною державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи щодо відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому позивач не обґрунтовує у своїй заяві доцільність і ефективність вжиття саме цього заходу з урахуванням того, що її позовні вимоги мають майновий характер і одночасно із цим видом забезпечення позову, вона просить також накласти арешт на всі поточні банківські рахунки, що належать товариству. У порушення вимог статі 153 ЦПК України суд першої інстанції не обґрунтував підстави та не зазначив мотиви обрання саме цього заходу забезпечення позову та якими доказами позивач довів ті обставини, що невжиття цього заходу може істотно ускладнити або унеможливити виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Також обраний судом вид забезпечення позову не відповідає предмету позову і є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки товариства, що не передбачено статтею 150 ЦПК України.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності товариства, внаслідок яких товариство буде вимушене зупинити господарську діяльність, що може призвести до негативних наслідків як для самого товариства, так і для працівників підприємства, контрагентів тощо.

Крім цього у заяві позивача відсутня пропозиція щодо зустрічного забезпечення, як того вимагає п. 3 частини 1 статті 151 ЦПК України, а суд першої інстанції при розгляді такої заяви не дотримався вимог процесуального законодавства щодо забезпечення позову і не повернув цю заяву позивачу.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Люлик Р. І. надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

У судовому засідання представник відповідача ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» - адвокат Лошадкіна В. О. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Люлик Р. І. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити оскаржувану ухвалу суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що вимога щодо забезпечення позову є розумною, обґрунтованою та адекватною; забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести в майбутньому до труднощів при виконанні рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Із такою позицією суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких від звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1); забороною вчиняти певні дії (пункт 2).

Відповідно до частини 2 статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно роз`яснень у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», в якому просила стягнути із відповідача ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на свою користь суму основного боргу за договором безпроцентної поворотної позики № 1/10 від 15 жовтня 2015 року та додаткових угод до нього, в розмірі 1 788 842,80 грн. та штраф в розмірі 444 710,70 грн. (а. с. 1-6).

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки відповідача, позивач мала на меті забезпечити свій позов з метою охорони своїх майнових прав від недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити їй реальне та ефективне виконання судового рішення у разі задоволення її позову.

При цьому у своїй заяві про забезпечення позову вона посилається на приписи статті 150 ЦПК України, зазначаючи, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Так, частиною 1 статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, одним із яких є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

З урахуванням такого визначеного законом виду забезпечення позову, а також встановивши, що між сторонами дійсно існує спір щодо виконання умов договору безпроцентної поворотної позики № 1/10 від 15 жовтня 2015 року і додаткових угоди до нього щодо виконання взятого товариством на себе зобов`язання по поверненню коштів по договору позики позикодавцю; що вид забезпечення позову накладення арешту, є співмірним із заявленими вимогами; що з урахуванням фактичних обставин у позивача існує реальна загроза настання обставин, що можуть унеможливити, істотно ускладнити чи утруднити виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, колегія суддів вважає, що заява позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту, підлягає до часткового задоволення із накладенням арешту не на поточні банківські рахунки, а на грошові кошти, що знаходяться на цих поточних банківських рахунках та належать відповідачу в межах суми, заявлених позовних вимог, за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів і платежів, передбачених законодавством України.

Згідно із пунктом 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення.

За правилами статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині накладення арешту підлягає зміні.

Також колегія суддів прийшла до висновку про помилкове задоволення судом першої інстанції заяви позивача про забезпечення позову в частині заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено вище, судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо виконання умов договору безпроцентної поворотної позики № 1/10 від 15 жовтня 2015 року і додаткових угоди до нього щодо виконання взятого товариством на себе зобов`язання по поверненню коштів по договору позики позикодавцю, і по даній справі позивач заявила вимогу майнового характеру, яким просила стягнути із відповідача на свою користь суму основного боргу за договором безпроцентної поворотної позики та додаткових угод до нього в розмірі 1 788 842,80 грн. і штрафу в розмірі 444 710,70 грн., а тому вказаний у заяві про забезпечення позову такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, про що просить позивач у своїй заяві про забезпечення позову, зокрема: вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» та вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», у тому числі щодо організаційно-правової форми товариства, є не спірмірним із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами, у зв`язку з чим такий вид забезпечення до даного позову не підлягає застосуванню.

Доводи апеляційної скарги в тому, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності товариства, внаслідок яких товариство буде вимушене зупинити господарську діяльність, що може призвести до негативних наслідків як для самого товариства, так і для працівників підприємства, контрагентів тощо, є безпідставними з огляду на те, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відмову у застосуванні такого виду забезпечення позову, як заборона вчинення певних дій, а накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних банківських рахунках не перешкоджатиме господарській діяльності, оскільки такий арешт накладений не на всі грошові кошти, а лише в межах спірної суми 2 223 553,50 грн. і за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у заяві позивача відсутня пропозиція щодо зустрічного забезпечення, як того вимагає п. 3 частини 1 статті 151 ЦПК України, а суд першої інстанції при розгляді такої заяви не дотримався вимог процесуального законодавства щодо забезпечення позову і не повернув цю заяву позивачу, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (ч. 1). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (ч. 2). Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (ч. 3). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання (ч. 6).

Таким чином відповідач ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» не позбавлений права подати до суду клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову. Відсутність зустрічного забезпечення на час подання заяви про забезпечення позову не є перешкодою для забезпечення позову, якщо для цього існують правові підстави.

Крім цього відповідач ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної види «Регіна» не надав доказів існування підстав, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2022 року змінити в частині накладення арешту на всі поточні банківські рахунки, що належать Приватному акціонерному товариству «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» у межах суми, заявлених позовних вимог, а саме 2 223 553,50 грн., за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів і платежів, передбачених законодавством України, виклавши її в такій редакції:

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних банківських рахунках, що належать Приватному акціонерному товариству «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» у межах суми, заявлених позовних вимог, а саме 2 223 553,50 грн., за винятком рахунків, призначених для виплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів і платежів, передбачених законодавством України.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2022 року скасувати в частині заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» та заборони вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», зокрема, але не виключно щодо організаційно-правової форми ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна».

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» та заборони внесення будь-яких записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна», зокрема, але не виключно щодо організаційно-правової форми ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2022 року