Справа 206/1189/22
Провадження 2/206/596/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Мороз В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1999 року. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2010 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач добровільно відмовляється від утримання своєї дитини, внаслідок чого позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного, просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2022 відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, 29.06.2022 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 29.06.2022 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що заявлені позовні визнає у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 11.01.2011 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені виданого 12 серпня 2011 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис за № 22 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже позивач та відповідач у рівній мірі зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як передбачено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України , суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, а також те, що позовну заяву було надано до суду 02 травня 2022 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині дати присудження аліментів, які будуть стягуватись на утримання дитини, та визначає аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 02 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить гармонійний розвиток дитини та буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна