Справа №: 398/1236/22
провадження №: 2/398/1231/22
"27" червня 2022 р. місто Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - Демченко І.М.
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши в порядку спрощеного загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
за участі у судовому засіданні:
представника виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області - Коряковцева Я.В.,
ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільного малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на такі обставини.
ОСОБА_1 перебувала з 05.07.2002 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені. Заочний рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.06.2020 року справа №398/3292/19 шлюб між ними розірвано. Син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. На даний час вона проживає з ОСОБА_5 , який 22.04.2022 року, який надав письмову згоду на її та її сина проживання в належному йому будинку. Відповідач належним чином не займається вихованням та утриманням сина більше 6 років, самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про його життя та здоров`я, матеріально не утримує, не займається його вихованням та навчанням, батьківські збори не відвідує, тобто, свідомо не виконує покладені на нього батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини та її розвитку. В зв`язку з вищевикладеним просить позбавити відповідача батьківських прав.
Ухвалою суду від 24.05.2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.06.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 27.06.2022 року у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач більше 6 років не спілкується з сином, матеріальної допомоги не надає, вихованням сина не займається.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в розписці про отримання позовної заяви та судової повістки про дату розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.
Представник виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області - Коряковцев Я.В., не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у справі N 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Також суд зазначає, що оскільки відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 січня 2012 року Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №3(а.с. 6).
З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, 05 липня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис №6 та після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Зі змісту вищезазначеного Витягу також слідує, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8-10).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21 квітня 2022 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачем ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2019 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 12 вересня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11).
З довідки адміністрації Войнівського загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22 квітня 2022 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобуває загальну середню освіту з 01.09.2018 року і по теперішній час. Батько дитини ОСОБА_2 за період навчання дитини не з`являвся до закладу, не відвідував батьківських зборів, не телефонував класному керівнику та директору з приводу навчання та виховання свого сина (а.с. 13).
Відповідно до висновку психолога КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» №115/04 від 27.04.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що родина, в якій він зараз проживає, в повній мірі забезпечує потреби хлопця в навчанні, розвитку та вихованні. В сімї склались теплі та довірливі стосунки між членами родини. ОСОБА_8 не пам`ятає біологічного батька та має про нього мало інформації. Хлопець дуже занепокоєний тим, що батько періодично телефонує матері або старшій сестрі з погрозами. З його слів батько може бути небезпечний і нести загрозу для його життя та його членів родини (а.с. 16).
З довідки виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №145 від 25.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_2 , але в даний час за даною адресою не проживає (а.с. 21).
Відповідно до довідки Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №16 від 23.05.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , в даний час перебуває в місцях позбавлення волі (а.с 28).
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 2,4, ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років (а.с. 38-45).

Згідно відомостей з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» №716 від 10.03.2019 року, ОСОБА_2 , вибув до відбування покарання до Арбузинської виправної колонії (№83) Миколаївської області (а.с. 30).

27 квітня 2022 року виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 18-20).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що являється сусідкою відповідача та зна,є що на даний час він відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вбивство. Участі у вихованні свого сина він не приймає, не цікавиться ним, дитина про контакти з батьком не згадує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, щоє сусідкою позивача та знає дану сім`ю дуже давно. Відповідач ображав дітей, зловживав спиртними напоями, після того як він був засуджений до позбавлення волі, ніяких контактів з сином з його боку не було.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини.

В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Доводи позивача про те, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не спілкується з ним та не проявляє турботи, тобто фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини.

Суд приймає до уваги наданий виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області висновок від 27 квітня 2022 року за №69 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у зв`язку з такою поведінкою відповідача та свідомим нехтуванням ним своїми обов`язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 05.05.2022 року у розмірі 992,40 грн. (а.с.3) підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, 141, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у сумі 992 грн. 40коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або)обов`язки до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Демченко І.М.