справа № 367/7071/21 головуючий у суді І інстанції Шестопалова Я.В.
провадження № 22-ц/824/452/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», поданою представником - Слісаренко Людмилою Леонідівною, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягненя заборгованості за кредитним договором. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 33,2кв.м., житловою площею 10,3кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, номер запису про право власності 41030836, належне на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17.03.2021 р. Державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л.М., зареєстроване в реєстрі за № 457 та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно вищевказаного нерухомого майна. Невживати заходи зустрічного забезпечення. Допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позовних вимог Публічного акціонерного товариства АК «Укргазбанк».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2021 року в задоволенні заяви представника позивача АБ «УКРГАЗБАНК» - Слісаренко Л.Л. про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», через представника - Слісаренко Людмилу Леонідівну, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просило скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

При цьому, апелянт зазначає, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором протягом 10 місяців, тому на думку апелянта існує реальна загроза, що відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно. Вказує, що наявність іпотеки не може забезпечити виконання можливого рішення суду, оскільки вартість іпотеки не відображає актуальну вартість нерухомого майна, іпотека не є співмірною з ціною позову. На думку апелянта, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не навів обґрунтованих правових підстав для відмови в застосуванні заходів забезпечення позову.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак відзив до суду не надійшов.

В судовому засіданні представник позивача - Семенченко Р.О., просив задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасника судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову у способи, вказані у заяві заявника, є неспівмірними із заявленими ним позовними вимогами. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України встановлює види забезпечення позову. При цьому, перелік зазначених у цій статті видів забезпечення позову не є вичерпним, а відтак, у разі необхідності, суд може забезпечити позов іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, повністю дотримався вимог ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, положень постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази того, що невжиття заходів забезпечення позову, саме способом про який ставить питання заявник, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування судом заходів забезпечення позову про які просить заявник не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України.

Доводи апелянта про можливий продаж житлового будинку, що утруднить виконання судового рішення, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане не підтверджується належними та допустимими доказами, а є лише припущенням позивача, а сама по собі заборгованість по кредитному договору не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Посилання на те, що наявність іпотеки не може забезпечити виконання можливого рішення суду, а вартість іпотеки не відображає актуальну вартість нерухомого майна, також є безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, зокрема, ст. 149-153 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», подану представником - Слісаренко Людмилою Леонідівною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова