У Х В А Л А

19 січня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Лещенко О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна000 шляхом заборони відчуження даної квартири та заборони вчинення дій, спрямованих на виселення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (номер РНОКПП НОМЕР_1 ) з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також вселення до цієї квартири будь-яких осіб.

Обгрунтовуючи заяву, заявник зазначила, що має намір звернутись до суду з позовом, предметом якого буде виступати визнання протиправним та скасування Розпорядження Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації від 26.12.2019 року, згідно якого квартиру АДРЕСА_3 , передано в приватну власність ОСОБА_2 , а також визнання недійсним Свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 26.12.2019 на квартиру АДРЕСА_3 , виданого Відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, однак заявник не зазначає яким саме чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; шляхом накладення заборони вчиняти певні дії; шляхом накладення заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири АДРЕСА_3 з 15.06.2021 року на підставі договору купівлі-продажу № 323 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. є ОСОБА_3 , отже, накладення арешту на квартиру буде порушувати права та інтереси особи, яка не є стороною по справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з копії постанови Київського Апеляційного суду: «рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року скасовано, у задоволенні позовних вимог Подільської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про виселення із гуртожитку на АДРЕСА_4 та вселення ОСОБА_2 та його малолітньої доньки ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_3 відмовити».

Заявник у заяві про забезпечення позову не вказує докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, крім того на даний час заявником не надано документів, на підставі яких вона має право проживати в зазначеній квартирі, та доказів незаконності розпорядження, також заявником не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Лещенко