ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Суми

Справа №580/1988/17

Номер провадження 22-ц/816/1/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта»,

треті особи: Лебединська міська рада Сумської області, Комунальне підприємство «Комбінат благоустрою», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Лебединський завод поршневих кілець»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта» на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02 вересня 2020 року в складі судді Чхайло О.В., ухваленого у м. Лебедин, повний текст якого складено 11 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта» (далі ТОВ «Мінімаркет «Еліта»), вимоги якого заявою від 24 липня 2019 року уточнив та просив встановити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0:01:021:0318 загальною площею 0,0387 га по АДРЕСА_1 , за яким відповідно до І варіанту висновку № 2 земельно-технічної експертизи від 05 квітня 2019 року у володіння і користування відповідача виділити земельну ділянку площею 99 кв.м, відображену жовтим кольором, а йому - земельну ділянку площею 92 кв.м, позначену блакитним кольором. Також просив земельну ділянку площею 196 кв.м (заштриховану без відображення кольору) з урахуванням площі під будівлею А-ІІ з прибудовами залишити у спільному користуванні, зобов`язавши сторони вирішити питання доступу та проходу через невизначену земельну ділянку площею 20 кв.м, яка знаходиться між ділянками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 .

Позов мотивовано тим, що заявник є власником 49/100 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0387 га кадастровий номер 0:01:021:0318, розташованої в АДРЕСА_1 , а власником 51/100 частин цієї земельної ділянки є відповідач. На вказаній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля, яка складається з двох частин з окремими присвоєними юридичними адресами, одна з яких площею 188,3 кв.м, належить заявнику. Власником іншої частини будівлі, площею 100,3 кв.м є відповідач. Зазначає, що між сторонами є спір з приводу порядку користування спільною земельною ділянкою яка є неподільною, оскільки її частина перебуває під об`єктами нерухомості сторін, розташованими в межах однієї будівлі. Разом з цим, позивач вважає, що неподільність земельної ділянки не може бути перешкодою для встановлення порядку користування нею згідно з першим варіантом земельної-технічної експертизи від 05 квітня 2019 року, який є менш затратним і більш ефективним для можливості проходу сторін до своїх частин будівлі, їх обслуговування та використання. Натомість другий варіант користування земельною ділянкою є економічно і організаційно недоцільним.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою під кадастровим номером 0:01:021:0318 загальною площею 0,0387 га. по АДРЕСА_1 , за яким відповідно до І варіанту висновку № 2 земельно-технічної експертизи від 05 квітня 2019 року у володіння і користування ТОВ «Мінімаркет «Еліта» виділено земельну ділянку площею 99 кв.м, відображену жовтим кольором, а ОСОБА_1 земельну ділянку площею 92 кв.м, позначену блакитним кольором.

Земельну ділянку площею 196 кв.м (заштриховану без відображення кольору) з урахуванням площі під будівлею А-ІІ з прибудовами залишено у спільному користуванні ТОВ «Мінімаркет «Еліта» та ОСОБА_1 та зобов`язано їх вирішити питання доступу та проходу через невизначену земельну ділянку площею 20 кв.м, яка знаходиться між ділянками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Мінімаркет «Еліта», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, їх неповне з`ясування, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що предметом спору даної справи є не встановлення порядку користування земельною ділянкою, а намагання позивача встановити одноосібне володіння та користування частиною земельної ділянки шляхом встановлення воріт між ділянками № НОМЕР_1 і № 3. Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово звертався з позовами про виділ та поділ спірної земельної ділянки, у задоволенні яких суд апеляційної інстанції відмовляв, вказуючи, що земельна ділянка є неподільною. На думку відповідача, має залишитись порядок користування неподільною земельною ділянкою, який вже склався та на який раніше погодився позивач. Крім того, суд не звернув увагу на те, що зачіпаються права Лебединської міської ради, як власника частини земельної ділянки між ділянками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , де вже понад 20 років діє публічний земельний сервітут. Також відповідач вважає, що предмет позову не може містити позовну вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з конкретним варіантом експертизи. Зазначається про необґрунтованість неможливості використання земельних ділянок згідно з другим варіантом експертизи, а також про порушення прав відповідача в цілому при застосуванні будь-якого з варіантів порядку користування землею. Просить звернути увагу на порядок користування земельною ділянкою, який склався впродовж тривалого часу та на який погоджувався позивач, що зафіксовано у технічному паспорті станом на 29 липня 2011 року, а також на те, що позивач у 2015 році здійснив самочинну добудову шириною 1 м 88 см у бік земельної ділянки комунальної власності, тобто прохід на дворову територію сторін фактично зменшився і від стіни будівлі до межі спільної земельної ділянки становить не 1 м 88 см, а 90 см.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Шевченко В.А. просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. При цьому вказує, що обставина існування публічного земельного сервітуту судовими рішеннями не встановлювалась, а відтак доводи відповідача про порушення інтересів міської ради чи будь-яких інших інтересів стосовно частини земельної ділянки, по якій здійснюється прохід чи проїзд на територію земельної ділянки сторін, є безпідставними. До того ж, поняття публічного сервітуту чинним законодавством не передбачено. Зазначає, що спірна земельна ділянка є приватною власністю сторін і на момент її формування як об`єкта цивільних прав був передбачений лише прохід до цієї ділянки шириною 1 м 88 см, тому будь-які доводи відповідача про неможливість в`їзду-виїзду на його частину ділянки є безпідставними. Вважає, що обраний судом перший варіант користування спірною земельною ділянкою відповідає правовому режиму цього майна, ідеальні частки сторін є найбільш наближеними до того порядку, який дійсно склався з моменту виникнення спірних правовідносин, а права інших суміжних власників земельної ділянки не порушуються, тим більше, що 20 кв.м проходу між ділянками АДРЕСА_3 , яка знаходиться у комунальній власності не потребує встановлення земельного сервітуту, оскільки ця частина земельної ділянки не сформована, тобто прохід є реальним і вільним. Повністю погоджується з вказаними судом недоліками другого варіанту експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за адресою: АДРЕСА_1 розташоване нежитлове приміщення, яке складається з двох частин з окремими юридичними адресами, власниками яких є позивач ОСОБА_1 (нежитлова будівля площею 188,3 кв.м, АДРЕСА_4 ) та відповідач ТОВ «Мінімаркет «Еліта» (нежитлова будівля площею 100,3 кв.м, АДРЕСА_1 ) (т. 1 а.с. 32, т. 2 а.с. 33).

На праві спільної часткової власності сторонам також належить земельна ділянка за вищевказаною адресою, загальною площею 0,0387 га, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 0:01:021:0318, власником 49/100 частин якої є ОСОБА_1 , а власником 51/100 частин є ТОВ «Мінімаркет «Еліта».

Спір з приводу розпорядження належною ОСОБА_1 частиною земельної ділянкою вже був предметом судового розгляду. Так, у 2015 році позивач звертався з позовом до ТОВ «Мінімаркет «Еліта» про виділ в натурі земельної ділянки із складу спільної часткової власності, проте рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 жовтня 2017 року у задоволенні вказаних вимог було відмовлено, оскільки, як встановлено судом, спірна земельна ділянка розташована під двоповерховою будівлею і повинна залишатись в загальному користуванні співвласників, а вільна від забудови земельна ділянка призначена для обслуговування двоповерхової будівлі і є неподільною. Крім того, суд дійшов висновку, що дана земельна ділянка не може бути самостійним об`єктом цивільних прав, а відповідно і предметом виділу із спільної часткової власності (т. 1 а.с. 26-28).

Проведеною у даній справі земельно-технічною експертизою № 2 від 05 квітня 2019 року експертом запропоновано два технічно можливих варіанта порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 0,0387 га (кадастровий номер :01:021:0318) відповідно до розмірів належних співвласникам часток, а саме:

- при І варіанті ТОВ «Мінімаркет «Еліта» виділяється земельна ділянка в користування площею 99 кв.м, яка відображена жовтим кольором, а ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка в користування площею 92 кв.м, яка відображена блакитним кольором. Земельна ділянка спільного користування відображена без кольору з урахуванням площі під будівлею А-ІІ з прибудовами з штриховкою загальною площею 196 кв.м. Для здійснення даного варіанту порядку користування земельної ділянки необхідно вирішити питання доступу через не земельну ділянку площею 20 кв.м (землі міської ради), яка знаходиться між ділянками № НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , для влаштування проходу на територію дворової частини ділянки з пл. Соборна по земельній ділянці (вільній від забудов);

- при II варіанті ТОВ «Мінімаркет «Еліта» виділяється земельна ділянка в користування площею 88 кв.м, яка відображена жовтим кольором, а ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка в користування площею 81 кв.м, яка відображена блакитним кольором. Земельна ділянка спільного користування відображена без кольору з урахуванням площі під будівлею А-ІІ з прибудовами з штриховкою загальною площею 218 кв.м. Для здійснення даного варіанту порядку користування земельної ділянки необхідно вирішити питання доступу (сервітуту) через суміжну земельну ділянку АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:021:0041), для влаштування в`їзду на територію дворової частини ділянки АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 200-215).

Також місцевим судом встановлено, що технічним звітом по інвентаризації земельної ділянки для комерційного використання приватного підприємця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , не виявлено сервітутів на ній (т. 2 а. с. 207), тобто відсутність встановленого сервітуту на суміжній земельній ділянці позбавляє можливості проїзду по ній транспорту до спірної земельної ділянки ОСОБА_1 та ТОВ «Мінімаркет «Еліта».

Згідно з роз`ясненнями Лебединського районного сектору Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області до житлових будинків висотою 9 поверхів і вище та до громадських будівель висотою 5 поверхів і більше проїзди слід передбачати з усіх сторін, а до будинків меншої поверховості проїзди можна влаштовувати з однієї повздовжньої сторони. Також у роз`ясненні зазначено, що до житлових і громадських будівель необхідно передбачити проїзд шириною не менше 3,5 метрів на відстані не ближче 5 метрів від стін, що придатні для проїзду пожежних машин (т. 2 а.с. 236-237).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції погодився з доводами ОСОБА_1 , що неподільність спірної земельної ділянки не є перешкодою для встановлення порядку користування нею з метою розв`язання спору та уникнення у подальшому конфліктних ситуацій. Вважаючи вірним обраний позивачем спосіб захисту прав, суд взяв до уваги запропонований експертом перший варіант порядку користування земельною ділянкою, який, на думку позивача та суду, інтересів сторін не порушує. При цьому, суд дав критичну оцінку другому варіанту порядку користування земельною ділянкою та зазначив, що в`їзд на територію дворової частини ділянки від самого початку оформлення документації на земельну ділянку не був передбачений, а був передбачений лише прохід шириною 1 м 88 см. Крім того, суд вважав, що другий варіант користування земельною ділянкою суперечить інтересам обох сторін, є економічно і організаційно недоцільним, умовним та більш затратним у порівнянні з першим варіантом. До того ж, другий варіант користування спірною ділянкою передбачає необхідність встановлення сервітуту через суміжну земельну ділянку АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку про встановлення першого варіанту порядку користування належною сторонам земельною ділянкою.

Проте повністю з вказаними висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частин 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності.

Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Отже, оскільки спірні правовідносини стосуються не реального поділу майна, а встановлення порядку спільного користування ним, то критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників конкретної частини цього майна, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

З метою вирішення питання щодо можливості визначення порядку користування спірною земельною ділянкою суд першої інстанції призначив у справі судову земельно-технічну експертизу. За результатами проведеної експертизи висновком від 05 квітня 2019 року, враховуючи ідеальні частки сторін та технічно можливий варіант порядку користування спорудами, запропоновано два варіанта визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з рішенням суду першої інстанції про встановлення першого варіанту користування спірною земельною ділянкою, який, на думку суду, найбільш відповідає розміру часток кожного із співвласників у спільному майні. При такому варіанті користування земельною ділянкою права інших суміжних власників споруд та земельних ділянок будуть порушені.

У зв`язку з тим, що наявний у справі висновок земельно-технічної експертизи заперечується відповідачем з огляду на його невідповідність щодо користування і обслуговуванням сторонами належного їм нерухомого майна на спірній земельній ділянці ухвалою Сумського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року призначено у справі додаткову судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 566 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2022 року, відповідно до документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та проведених розрахунків, з врахуванням варіанту додатку № 6 Висновку судової земельно-технічної експертизи № 488 від 19 червня 2014 року по справі № 580/385/14-ц, з коригуванням його з врахуванням постанови Апеляційного суду Сумської області від 25 листопада 2014 року, в частині виділення ОСОБА_1 додатково до передбаченої Висновком площі земельної ділянки під прибудовою площею 13,7 кв.м, а всього 130 кв.м, ТОВ «Мінімаркет «Еліта» - незмінною площею 135 кв.м, залишивши мінімально можливу площу земельної ділянки в загальному користуванні площею 122 кв.м, замість пропонованої експертом для проїзду частини земельної ділянки посередині спірної дворової території площею 78 кв.м земельну ділянку площею 32 кв.м, розташовану напроти воріт, облаштованих ОСОБА_1 на виконання постанови апеляційного суду, від стіни спірної будівлі до підвищено забетонованої ОСОБА_1 центральної частини дворової території даної земельної ділянки, узгодженої між сторонами для його користування, з шириною 3,96 м і від воріт в напрямку до прибудови ТОВ «Мінімаркет «Еліта» на відстані 8 м, а напроти фіртки разом з воротами по їх ширині в 3,96 м на розгляд суду запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою, кадастровий номер 0:01:021:0318, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0387 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників (додаток № 2).

Площі запропонованих земельних ділянок складають:

- І співвласник ( ОСОБА_1 ): 191 кв.м (в додатку показано блакитним кольором);

- II співвласник (ТОВ «Мінімаркет «Еліта»): 196 кв.м (в додатку показано зеленим кольором);

В тому числі:

- першому ( ОСОБА_1 ) та другому (ТОВ "Мінімаркет "Еліта") співвласникам земельні ділянки загального користування загальною площею 122 кв.м (в додатку показано червоним кольором), що залишаються у спільній частковій власності співвласників І, II, тобто на кожного з двох співвласників припадає по 1/2 зазначеної площі.

Запропонований у висновку експерта № 566 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2022 року варіант порядку користування спірною земельною ділянкою, на думку апеляційного суду, ураховує існуючий між сторонами порядок використання земельної ділянки згідно з її цільовим призначенням, вирішує питання доступу для обслуговування інженерних мереж та найбільш наближений до розміру ідеальних часток сторін у праві спільної власності на земельну ділянку.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач фактично погоджувався з другим варіантом використання земельної ділянки згідно з висновком експерта № 2 від 05 квітня 2019 року, а в апеляційній скарзі вже ставив питання про відмову у задоволенні позову взагалі, що призвело б до не вирішення спору. У зв`язку з цим апеляційний суд вирішив питання додаткової судової земельно-технічної експертизи з метою кінцевого розв`язання спору та недопущення породження спірних питань відносно земельної ділянки площею 196 кв.м з урахуванням площі під будівлею А-ІІ з прибудовами, яку місцевий суд залишив у спільному користуванні ТОВ «Мінімаркет «Еліта» та ОСОБА_1 , зобов`язавши сторони вирішити питання доступу та проходу через невизначену земельну ділянку площею 20 кв.м, яка знаходиться між ділянками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 .

Таким чином судом апеляційної інстанції усунуто фактично запропоноване місцевим судом подальше вирішення між сторонами питань щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, у тому числі шляхом повторного звернення до суду.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, встановлений рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02 вересня 2020 року порядок користування спірною земельною ділянкою підлягає зміні зі встановленням порядку користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта № 566 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2022 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та позовних вимог, з ТОВ «Мінімаркет «Еліта» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 320 грн судового збору, сплаченого в суді першої інстанції. Крім того, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мінімаркет «Еліта» підлягає стягненню 480 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 5148 грн 30 коп. витрат за проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта» задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02 вересня 2020 року змінити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою під кадастровим номером 0:01:021:0318 загальною площею 0,0387 га по АДРЕСА_1 відповідно до висновку експерта № 566 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 22 квітня 2022 року відповідно до якої

- І співвласнику ( ОСОБА_1 ): виділити 191 кв.м (в додатку показано блакитним кольором);

- II співвласнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта»): виділити 196 кв.м (в додатку показано зеленим кольором);

В тому числі:

- першому ( ОСОБА_1 ) та другому (Товариству з обмеженою відповідальністю "Мінімаркет "Еліта") співвласникам земельні ділянки загального користування загальною площею 122 кв.м (в додатку показано червоним кольором), що залишаються у спільній частковій власності співвласників І, II, тобто на кожного з двох співвласників припадає по 1/2 зазначеної площі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта» на користь ОСОБА_1 320 грн судового збору, сплаченого в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінімаркет «Еліта» 480 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 5148 грн 30 коп. витрат за проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко