Справа № 204/2898/22
Провадження № 2/204/1451/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позову зазначила, що 30 листопада 2019 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дочка проживає разом з матір`ю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги, а вона не має можливості працювати, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Посилаючись на ст. 84 СК України, вважає, що вона, як матір дитини відповідача, має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружини. Аліменти відповідач нікому не сплачує. Враховуючи наведене позивач звернулась до суду з даним позовом.

28 червня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Між ним та позивачем 30 листопада 2019 року дійсно було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина - дочка ОСОБА_3 . Спільне з позивачем життя не склалось, відносини між ним погіршились та з лютого 2022 року вони з позивачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наскільки відомо відповідачу, позивач на теперішній час проживає з іншим хлопцем. На теперішній час він не працює та будь-якого матеріального активу як джерела виплати аліментів на утримання дружини не має. У відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дружини згідно заявлених позовних вимог до досягнення дитиною трирічного віку. Додатково зазначає, що він приймає участь у вихованні та утриманні спільної з позивачем дитини. Зокрема, дитина час від часу проживає з відповідачем та його сім`єю, для виховання та розвитку дитини ним створені всі необхідні умови.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги він не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 30 листопада 2019 року, актовий запис № 227 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 14 липня 2021 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 722 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач.

Позивач та відповідач разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинено.

Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

У частині 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Постійним місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом № 3/3 від 27 квітня 2022 року, складеним Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Новокримський 5» (а.с. 9), а також Актом про фактичне проживання особи, складеним Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Новокримський 5» та підписаним сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 10). Тобто, дитина проживає разом з матір`ю позивачем по справі.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву посилався на те, що він приймає участь у вихованні дитини, час від часу дитина проживає з ним та його сім`єю, на підтвердження чого надав Акт обстеження умов проживання від 15 червня 2022 року, складений представниками служби у справах дітей Магдалинівської селищної ради, в якому зазначено, що 15 червня 2022 року на час обстеження дитина ОСОБА_3 дійсно перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , дитина забезпечена всім необхідним для проживання.

При цьому суд зазначає, що тимчасова участь відповідача в участі у вихованні дитини та факт знаходження дитини час від часу за місцем проживання відповідача, не свідчить про відсутність підстав для стягнення на користь позивача аліментів на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, оскільки як зазначив сам відповідач дитина проживає з ним лише час від часу, а у відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодних заперечень про те, що місцем постійного проживання дитини насправді є: АДРЕСА_1 . Отже, суд виходить з того, що дпостінйим місцем проживання дитини є місце проживання позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто, основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що на теперішній час він не працює та будь-якого матеріального активу як джерела виплати аліментів не має, а тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі факт того, що відповідач на теперішній час офіційно не працевлаштований, не свідчить про те, що відповідач не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання як дружини, з якою проживає дитина. Відповідач є здоровим та працездатним, про наявність у нього будь-яких хронічних захворювань, які б перешкоджали йому працювати, у відзиві на позовну заяву суду не повідомлено. Про наявність у відповідача на утриманні будь-яких інших осіб, крім малолітньої ОСОБА_3 , відповідач у відзиві на позовну заяву також не повідомляв. За таких обставин, враховуючи, що відповідач по справі перебуває у працездатному віці, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

інші обставини, що мають істотне значення.

У довідці про отримання допомоги від 02 травня 2022 року зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Чечелівському районі та з 01 серпня 2021 року по 31 троавня 2022 року їй призначено допомогу при народженні дитини (а.с. 11).

Крім того, судом встановлено, що 03 червня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по спаві № 204/2899/22 було видано судовий наказ, який міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/104598224, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини за всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 травня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років.

Разом з цим, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на її утримання як дружини у розмірі заявленому позивачем до стягнення 4 000,00 грн. щомісячно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання позивача як дружини до досягнення їх дитиною трьох років у розмірі заявленому позивачем до стягнення 4 000,00 грн. щомісячно.

Отже, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставн, беручи до уваги, що з відповідача на користь позивача також стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини за всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання позивача як дружини буде 1 500,00 грн. щомісячно.

Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Таким чином, підсумовуючи наведене, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, беручи до уваги, що з відповідача на користь позивача також стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання як дружини до досягнення їх дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 травня 2022 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів для утримання дружини з урахуванням встановлених у справі обставин.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень, 00 копійок) щомісячно, починаючи стягнення з 19 травня 2022 року до досягнення їх дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40 копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез