Провадження № 2/369/235/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Волчко А.Я.,

за участі секретаря: Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_3 , Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ФОП ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є співвласником житлового будинку під АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-2948 від 22 листопада 2011 року, виданого державним нотаріусом 1-ї Київської обласної державної нотаріальної контори Золотухіною О.М. Другим співвласником цього житлового будинку є третя особа - мати позивача ОСОБА_3 . До складу домоволодіння входить також присадибна земельна ділянка площею 0,2 га.

З метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру позивач разом з третьою особою замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Третьою особою ФОП ОСОБА_4 було виготовлено зазначену документацію. В складі цієї документації міститься також Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 16 квітня 2018 року, яким встановлено межові знаки на межах земельної ділянки, яка реально (фактично) відноситься до домоволодіння та якою реально (фактично) користуються мешканці будинку по АДРЕСА_1 .

Коли позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з метою внесення відомостей про земельну ділянку по АДРЕСА_1 , йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Державний кадастровий реєстратор відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через перетин земельної ділянки позивача із земельними ділянками відповідача 1: із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:060:0005 площа співпадає на 0,7127% та із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:060:0004 площа співпадає на 5,5182%.

Позивач зазначає, що не може сформувати належну йому земельну ділянку по АДРЕСА_1 , та присвоїти цій ділянці кадастровий номер у зв`язку із накладенням меж земельних ділянок відповідача 1 із земельною ділянкою позивача. Належним способом відновлення порушеного права в цьому випадку є скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок, що належать відповідачу 1.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні 16.06.2022 року, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 16.06.2022 року, просила відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 16.06.2022 року було оголошено перерву до 16.06.2022 року о 14 годині 00 хвилин.

У судове засідання 16.06.2022 року о 14:00 годині сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від сторін надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У судове засідання ОСОБА_3 , представники Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ФОП ОСОБА_4 , не з`явились. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив або письмові пояснення по суті позовних вимог у встановлені судом строки не подані.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При розгляді справи судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-2948 та № 1-2952 від 22 листопада 2011 року позивач з матір`ю ОСОБА_3 є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2018 році позивачем було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отримавши технічну документацію із землеустрою, позивач разом з ОСОБА_3 звернулись із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви державним кадастровим реєстратором Відділу у Києво-Святошинському районі міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, позивач отримав рішення від 06 серпня 2018 року N РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Відмова державного кадастрового реєстратора у внесенні відомостей до ДЗК обумовлена невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме:

Перетин ділянок з ділянкою :01:060:0010 Площа співпадає на 1, 9141%; Перетин ділянок з ділянкою :01:060:0005 Площа співпадає на 0,7127%; Перетин ділянок з ділянкою :01:060:0004 Площа співпадає на 5,5182%.

На виконання ухвали суду від 03.06.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було надано копію Державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровими номерами: :01:060:0005, :01:060:0004 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до Державного акту серії ЯА № 386264, відповідач 1 є власницею земельної ділянки, площею 0, 319 га у АДРЕСА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки № 3-191 від 27.01.2004 р. Водночас, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація про земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:060:0005, :01:060:0004 не внесена.

До матеріалів справи долучено висновок Українського центру судових експертиз за результатами проведення земельно технічної експертизи від 07.05.2021 № 1-07/05 у цивільній справі № 369/14216/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_3 , Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ФОП ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1.Чи накладаються межі земельної ділянки кадастровий номер :01:060:0004, що визначені згідно правовстановлюючих документів на фактичні межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? Якщо накладаються, то зобразити схематично та зазначити площу накладення.

2.Чи накладаються межі земельної ділянки кадастровий номер :01:060:0005, що визначені згідно правовстановлюючих документів на фактичні межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? Якщо накладаються, то зобразити схематично та зазначити площу накладення.

3.Чи накладаються межі земельної ділянки кадастровий номер :01:060:0010, що визначені згідно правовстановлюючих документів на фактичні межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? Якщо накладаються, то зобразити схематично та зазначити площу накладення.

За наслідком проведення земельно технічної експертизи, експертом були зроблені наступні висновки:

1. Земельна ділянка за кадастровим номером :01:060:0004, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю, серія ЯА № 386264, накладається на фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що розташована по АДРЕСА_1 . Площа накладання становить 0,0104 га, яка зображена на малюнках № 9, № 10.

2.Земельна ділянка за кадастровим номером :01:060:0005, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю, серія ЯА № 386264, накладається на фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що розташована по АДРЕСА_1 . Площа накладання становить 0,0011 га, яка зображена на малюнках № 9, № 10.

3.Земельна ділянка за кадастровим номером :01:060:0010, згідно наданих координат поворотних точок меж накладається на фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що розташована по АДРЕСА_1 . Площа накладання становить 0,0032 га, яка зображена на малюнках № 9, № 10.

Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки достовірно встановлено, що у позивача є перешкоди у реалізації свого права на отримання у власність земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду з позовом, особа має право просити суд не з будь-яким способом захисту, а лише таким, який передбачений законом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач, отримавши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не має можливості внести відомості до ДЗК, адже встановлено накладення меж належної позивачу земельної ділянки із ділянками відповідача 1. Позивач не має можливості реалізувати своє право власності на земельну ділянку відповідно до законодавства, отримати кадастровий номер на належну йому земельну ділянку, та, як наслідок, завершити оформлення права власності.

Окрім зазначеного, записи про право власності на земельні ділянки відповідача 1 не були внесені Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджено копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що право позивача на належну йому земельну ділянку є порушеним, захисту також підлягає право позивача на внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 202 ЗКУ, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у ДЗК в порядку, встановленому законом.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері ДЗК визначені ЗУ "Про Державний земельний кадастр".

У відповідності до або. абз. 2, 3 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і [якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі ст. 2 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" ДЗК ведеться з метою інформаційного Забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації національного використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 5 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" ведення ДЗК здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та задається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти ДЗК; внесення змін до відомостей про об`єкти ДЗК; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти ДЗК.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

За змістом ст. 16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до ДЗК, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у ДЗК. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Статтею 24 цього ЗУ "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку І ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування І відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що [ реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

ч. 6 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" визначені підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, якими є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку N 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

У даному випадку наявні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:060:0004, :01:060:0005 передбачені ч. 10 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку № 1051. Також, наявність державної реєстрації таких земельних ділянок у Державному земельному кадастрі порушує права та інтереси позивача. Таким чином, запис у Поземельній книзі у розділі 3 "Земельна ділянка. Право власності, постійного користування. Запис про виникнення права власності" може бути скасовано Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного Результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Отже, керуючись положеннями ст. ст. 6. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що з метою ефективного забезпечення поновлення порушеного права ОСОБА_1 позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_3 , Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ФОП ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київської області внести запис про скасування державної реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі України, а саме скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки загальним розміром 0,25 га, кадастровий номер :01:060:0004 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 на праві приватної власності шляхом виключення відомостей (запису) про реєстрацію за нею цієї земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київської області внести запис про скасування державної реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі України, а саме скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки загальним розміром 0,069 га, кадастровий номер :01:060:0005 з цільовим призначенням присадибна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 на праві приватної власності шляхом виключення відомостей (запису) про реєстрацію за нею цієї земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко