ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1729/22 Справа № 206/1712/19 Головуючий у першій інстанції: Румянцев О. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Паромовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення (а.с. 2-3 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 178516,05 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у березні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» перед АТ КБ «ПриватБанк» з повернення кредиту за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008 року в розмірі 12029136,66 грн., звернути стягнення на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

При поданні позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 1921,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №PROM5BGYA4 від 25.03.2019 року (а.с. 1 т.1).

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року залишено без змін.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до змісту частини 2 статті 6 Закон України «Про судовий збір» , у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки, у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17 (провадження №12-76гс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на заставлене майно, належить сума боргу за кредитним договором у розмірі 12029136,66 грн.

При цьому, згідно пункту 9 договору застави товару в обороті №ДЗ-252 від 28.01.2008 року, сторони визначили, що вартість предмету застави складає 960763,00 грн. (а.с. 48 зворот т.1).

Таким чином, розмір судового збору за подання АТ КБ «ПриватБанк»про звернення стягнення на предмет застави необхідно обраховувати відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із вартості заставного майна.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №307/23/18 (провадження №61-38218св18).

Отже, сума, яка підлягала сплаті при поданні цієї позовної заяви до суду першої інстанції, становить 14411,45 грн. (1,5% від ціни позову).

Ураховуючи сплачену позивачем суму за платіжним дорученням №PROM5BGYA4 від 25.03.2019 року(1921,00грн), сума недоплаченого судового збору при поданні позовної заяви у цій справі становить 12490,45 грн. (14411,45 грн. - 1921,00грн.).

За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов неправильного висновку, що вимога позовної заяви у даній справі не підлягає вартісній оцінці та має оплачуватись за ставками судового збору, як за вимогу немайнового характеру.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи у відповідній частині (щодо ухвалення додаткового судового рішення) для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова