Справа № 165/904/21
Провадження № 2-др/156/4/22
Рядок статзвіту №
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
29 червня 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Федечко М. О.
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іваничі заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи № 165/904/21 за позовом ОСОБА_2 до Нововолинського міського голови Карпуса Бориса Сергійовича, виконавчого комітету Нововолинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету про звільнення, визнання незаконним розпорядження Нововолинського міського голови про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 10 червня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Нововолинського міського голови Карпуса Бориса Сергійовича, виконавчого комітету Нововолинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету про звільнення, визнання незаконним розпорядження Нововолинського міського голови про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди , суд позов задоволив частково.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Судом вирішено ухвалити додаткове рішення без виклику сторін.
У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК Україн , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У зв`язку із зазначеним, представник позивача звернувся до суду в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України з відповідною заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з відповідачів судових витрат на правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та інші правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказі щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
10 червня 2022 року Іваничівським районним судом Волинської області ухвалено рішення у справі, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Нововолинського міського голови Карпуса Бориса Сергійовича, виконавчого комітету Нововолинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства "Нововолинська центральна міська лікарня" про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету про звільнення, визнання незаконним розпорядження Нововолинського міського голови про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 73 від 03.03.2021 року «Про звільнення тимчасово виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» ОСОБА_2 »; визнано незаконним та скасовано розпорядження Нововолинського міського голови Карпуса Б.С. № 61-ро від 03.03.2021 року «Про звільнення ОСОБА_2 »; змінено дату звільнення ОСОБА_2 з 03 березня 2021 року на 07 квітня 2021 року, та підставу звільнення: з «у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків, згідно пункту 1 статті 41 КЗпП України» на «у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України»; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 березня 2021 по 07 квітня 2021 року включно у розмірі 35 027,76 грн .(тридцять п`ять тисяч двадцять сім гривень 76 коп.) без урахування податків і зборів; стягнуто з Нововолинського міського голови Карпуса Б.С. на користь ОСОБА_2 3 000 грн (три тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди; Стягнуто з виконавчого комітету Нововолинської міської ради на користь ОСОБА_2 3 000 грн (три тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено.
Також вказаним рішенням вирішено питання стягнення судового збору. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» на користь держави 350,36 грн (триста п`ятдесят гривень 36 коп.) судового збору; стягнуто із Нововолинського міського голови Карпуса Б.С. на користь держави 726,40 грн (сімсот двадцять шість гривень 40 коп.) судового збору; стягнуто з виконавчого комітету Нововолинської міської ради на користь держави 726,40 грн (сімсот двадцять шість гривень 40 коп.) судового збору; стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 363,20 грн (триста шістдесят три гривні 20 коп.) судового збору.
Представник позивача Сафулько С.Ф. звернувся із клопотанням про компенсацію витрат за надану професійну правничу допомогу.
Надання таких послуг та їх розмір підтверджено належними доказами, які долучені до матеріалів справи.
Пунктом 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, представником позивача не враховано, що у справі три відповідачі Нововолинський міський голова Карпус Б.С.; виконавчий комітет Нововолинської міської ради; Комунальне некомерційне підприємство «Нововолинська центральна міська лікарня» і саме з них стягуються судові витрати в тому числі на професійну правничу допомогу .
З врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Так, на думку суду такий розмір витрат є співмірним зі складністю справи , наданих адвокатом послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом, значення справи для сторони. Понесення таких витрат також підтверджується належними доказами, які долучені представником позивача до матеріалів справи.
Так, з КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» на користь позивача слід стягнути (3333/100*16,42 % = 547,27 грн.) 547,27 грн.
З виконавчого комітету Нововолинської міської ради та Нововолинського міського голови Карпуса Б.С. на користь позивача слід стягнути по (3333/100*60% = 1999,80 грн.) 1999,80 грн.
З огляду на те, що при ухваленні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме, не ухвалено рішення стосовно вимоги позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
постановив:
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 165/904/21 яким стягнути із
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. О. Федечко