Справа № 408/125/21-ц
Провадження № 22-ц/810/782/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н. В.,

суддів: Кострицького В. В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в спрощеному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 серпня 2021 року, постановлену у складі судді Шкирі В. М., в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з позовом про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона звернулась до КНП «Біловодська багатопрофільна лікарня» за медичною допомогою. Лікарем-онкологом ОСОБА_2 та лікарем-хірургом ОСОБА_3 на протязі року проводилось її лікування, що, на думку позивачки, призвело до появи в неї онкологічного захворювання.

В подальшому їй було діагностовано онкологічне захворювання та проведено хірургічну операцію, тому позивачка вважає, що внаслідок неправильно встановленого діагнозу відповідачами та проведеного ними лікування їй було завдано моральної шкоди.

Під час підготовчого судового засідання позивачкою було заявлено клопотання про призначення у справі судово-медичної експертизи з приводу можливого завдання відповідачами шкоди її здоров`ю.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 05 серпня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення у справі судово-медичної експертизи. Призначено по справі комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Луганському обласному бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться за адресою: 93406, Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 37.

На вирішення експертів поставлено питання:

1. Чи правильно було поставлено діагноз ОСОБА_1 під час її звернення за медичною допомогою до лікарів КНП "Біловодська багатопрофільна лікарня" 03.07.2019?

2. Чи правильним було призначене лікування ОСОБА_1 .?

3. Чи було наявне онкологічне захворювання у ОСОБА_1 на день звернення (03.07.2019) за медичною допомогою до КНП "Біловодська багатопрофільна лікарня"?

4. Чи всі необхідні медичні дослідження були проведені лікарями під час лікування ОСОБА_1 з 03.07.2019?

5. Чи є причинно-наслідковий зв`язок між лікуванням ОСОБА_1 у КНП "Біловодська багатопрофільна лікарня" з 03.07.2019 та онкологічним захворюванням, виявленим у ОСОБА_1 )

Попереджено експерта (експертів) про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України та за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України.

Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України.

Роз`яснено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 408/125/21-ц, провадження № 2/417/191/21.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Встановлено позивачу ОСОБА_1 для оплати судової експертизи 15-денний строк з дня отримання позивачем рахунку на оплату її вартості та роз`яснено, що в разі несплати коштів за проведення експертизи у визначений строк, ухвала про призначення експертизи може бути скасована судом. Підготовче провадження по справі зупинено.

В апеляційній скарзі скаржниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин у справі, просить скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05.08.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали невірно обрано експертну установу, а також покладено обов`язок по сплаті за проведення експертизи на позивача ОСОБА_1 , яка має статус особи з інвалідністю II групи, а тому має бути звільнена від вказаної сплати.

Відзив на апеляційну скаргу до Луганського апеляційного суду не надходив.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення судово медичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоров`я, тому, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання, суд дійшов висновку, про необхідність призначення судово-медичної експертизи за клопотанням позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

У пункті 1.8. Розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, вказано, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Частиною 1 ст. 104 ЦПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Згідно з ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

У п. 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Отже з урахуванням вимог Цивільного процесуального кодексу України та відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року, оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, також вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Крім того, згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Пунктом 1.13 Розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08 жовтня 1998 року № 53/5 у випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Отже, проведення експертизи спеціалізованими установами у цивільному судочинстві здійснюється на платній основі за рахунок замовника, така оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання, тобто в даному випадку сторони позивача.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що особою з інвалідністю 2 групи, а тому звільнена від сплати за проведення експертизи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Належних та достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану (довідку про доходи, довідку про відсутність коштів на рахунках банків, тощо) ОСОБА_1 до суду не надано.

Крім того, звільнення позивача від судових витрат на оплату судової експертизи порушує право експерта, передбачене ч. 7 ст. 72 ЦПК України на оплату виконаної роботи.

Питання визначення експертної установи врегульовано частиною 3 статті 103 ЦПК України, згідно якої при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивачка звернулась до суду з клопотанням про призначення експертизи ( а. с. 12-14).

К як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було зазначено як експертну установу - онкологічну лікарню у м. Кремінна ( а.с. 20).

У підготовчому судовому засіданні суддею було роз`яснено ОСОБА_1 , що експертизи проводяться експертними установами, а не лікарнями, що підтверджується записом судового засідання від 05.08.2021 (диск № 0423).

Крім того, у вказаному судовому засіданні позивачка не заперечувала проти доручення проведення експертизи Луганському обласному бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать:

науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;

науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;

експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

За таких обставин, суд, сприяючи у реалізації процесуальних прав позивачки, самостійно визначив експертну установу - Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи.

Недовіра скаржника експертній установі не свідчить про порушення судом норм процесуального права, окрім того відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Таким чином, скаржник під час розгляду судом справи, не буде позбавлений можливості доводити свої заперечення щодо такого доказу, які судом будуть оцінені.

Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість проведення експертизи в установі, яку визначив суд, чи про будь-яку упередженість експертів цієї установи матеріали справи не містять.

Наведені в апеляційній скарзі недовіра та підозри ОСОБА_1 щодо експертів Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи ґрунтуються лише на її особистих припущеннях.

Доводи щодо неправомірності вибору експертної установи є безпідставними.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали від 05 серпня 2021 року додержані норми матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 11 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: