Справа № 712/8275/21
Провадження № 2/712/345/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в м. Черкаси, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди та витрати на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28.08.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву.

30.09.2021 року позивач надав збільшенні позовні вимоги.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2021 року позивачу відмовлено у прийнятті зави про збільшення позовних вимог, з підстав зміни та предмету позову.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 оютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення , ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

В судове засідання, яке було призначено на 11 жовтня 2021 року, позивач не з`явився. 07.10.2021 року від адвоката Дубінського В.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій просить слухання даної справи перенести, призначивши її після 31.10.2021 року, у зв`язку з знаходженням його у відпустці в період часу з 10.10.2021 року по 31.10.2021 року. Доказів, які б підтверджували перебування адвоката Дубінського В.М. у відпустці суду не надано.

В судове засідання, призначене на 10.11.2021 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, також не з`явився його адвокат Дубінського В.М., причини неявки суду не повідомили.

07.12.2021 року представник позивача в судове засідання з`явився та приймав у ньому участь.

В судове засідання, призначене на 20.01.2022 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, також не з`явився його адвокат Дубінського В.М., причини неявки суду не повідомили.

В судове засідання, призначене на 16.02.2022 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, також не з`явився його адвокат Дубінського В.М., причини неявки суду не повідомили.

Судове засідання, призначене на 15.03.2022 року відкладено в зв`язку з неявкою всіх сторін.

В судове засідання, призначене на 21.04.2022 року, позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, скерував до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом.

В судове засідання, призначене на 06.06.2022 року, позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, скерував до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом.

В судове засідання, призначене на 29.06.2022 року, позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, скерував до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом.

До судового засідання представник відповідача скерувала заяву, в якій просила суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача та його представника в судове засідання.

Суд ознайомившись з матеріалами справи виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено в Україні воєнний стан.

Однак, в інформації про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан висвітленої 04.03.2022 року на офіційному вебсайті Верховного Суду останній роз`яснив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Зокрема, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має адвоката Дубінського В.М.

З заявами до суду про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon» з використанням власних технічних засобів ні позивач, ні його представник не зверталися.

Отже, з огляду на поточну ситуацію, яка склалася у Черкаській області, де знаходиться Соснівський районний суд м. Черкаси, не було та немає бойових дій, вказаний суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи те, що незважаючи на вищевикладені обставини вказані позивачем, та той факт, що ним особисто здавалися заяви про відкладення розгляду справи до канцелярії Соснівського районного суду м. Черкаси, що свідчить про те, що позивач все ж таки має можливість з`являтися до приміщення суду, а тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справ на судовий захист, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу, який направлено на недопущення затягування строків розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнані поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

При таких обставинах вбачається, що позивач явно затягує розгляд справи і не бажає з`являтись до суду, вживати для цього всіх можливих заходів, неявка позивача також не пов`язана з поважними причинами.

Заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду на даний час не надійшло. Тому не має підстав для розгляду справи по суті у відсутність позивача. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача в разі якщо він повідомив про причини неявки які судом визнані поважними (пункт 3 частини 2). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2 статті 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено вище, позивач в судові засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивачі, які не з`являються в судове засідання, мають право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь яких доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяв про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать судові повістки та рекомендовані повідомлення, скерував до суду клопотання про чергове перенесення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом в Україні, суд вважає необхідним застосувати положення ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнним станом в Україні - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди та витрати на правову допомогу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право повторно звернутися до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів.

Головуючий: