У Х В А Л А

30 червня 2022 року

м. Київ

справа № 663/3722/20

провадження № 61-19647ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, заявниці надано строк для усунення недоліків.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримав рішення суду апеляційної інстанції 05 листопада 2021 року, до суду касаційної інстанції звернувся 30 листопада 2021 року, тобто строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, заявник звільнений від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає: суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, провадження № 6-66цс13, від 25 грудня 2013 року, провадження № 6-135цс13, у порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів апеляційної скарги.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, враховуючи неможливість Скадовського районного суду Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність цього суду. Визначено територіальну підсудність судових справ неможливість Скадовського районного суду Херсонської області Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити процесуальний строк ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Витребувати із Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу матеріали цивільної справи № 663/3722/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко