Справа № 183/283/22
№ 2/183/2242/22

У Х В А Л А
14 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря Шевченко О.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдинг Корпорейшн», компанії з обмеженою відповідальністю «Джет Ойл Лімітед», Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення з посади директора, зобов`язання вчинити певні дії,-
19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдинг Корпорейшн», компанії з обмеженою відповідальністю «Джет Ойл Лімітед», Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення з посади директора, зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.
Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.
Частиною 1 ст. 498 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.
В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Білорусія, Бельгія, Болгарія, Канада, Китай, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Естонія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Угорщина, Ірландія, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Литва, Люксембург, Мексика, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Корея, Румунія, Росія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Шрі-Ланка, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуела, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейт, Малаві, Пакистан, Сан-Марино і Сейшели.
Згідно зі ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ має бути вручений відповідно до ч. 1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Тому, відповідно до ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.
Відповідно до ст. 12 Конвенції про вручення закордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, вручення судових документів, отриманих від Договірної Держави, не потребує оплати або відшкодування зборів або витрат в зв`язку з врученням, здійсненим запитуваною Державою.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, якщо прохання про вручення відповідає положенням цієї Конвенції, запитувана Держава може відмовити у виконанні такого прохання лише якщо вона вважає, що таке виконання порушить її суверенітет або безпеку.
Відповідно до розділу II інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54(зі змінами), передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.
Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження відповідача Компанії з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТ ОЙЛ ЛІМІТЕД» - 82А Арх. Макаріос ІІІ авеню, 3 поверх, офіс 301, місто Нікосія, Республіка Кіпр, 1077, за межами території України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості сповістити їх про дату, час і місце проведення судового засідання та вручити копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження, суд доходить висновку про направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу Республіки Кіпр, для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу, а саме: Компанії з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТ ОЙЛ ЛІМІТЕД» - 82А Арх. Макаріос ІІІ авеню, 3 поверх, офіс 301, місто Нікосія, Республіка Кіпр, 1077.
На підставі викладеного, керуючись ст.19,175,187,274,498 Цивільного процесуального кодексу України, суддя
п о с т а н о в и в:
Звернутися до компетентного органуРеспубліки Кіпр, із дорученням про вручення документів та допитати в якості відповідача по справі Компанію з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТ ОЙЛ ЛІМІТЕД», адреса місцезнаходження: 82А Арх. Макаріос ІІІ авеню, 3 поверх, офіс 301, місто Нікосія, Республіка Кіпр, 1077, відповідно до умов Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
По суті позовних вимог поставити наступні питання:
- Чи визнає відповідач обставини позову, повідомлені позивачем? Повністю або частково, в якій частині?
- Якщо не визнає, то якими доказами може спростувати повідомлені позивачем обставини?
- Які інші фактичні обставини, що можуть мати значення для вирішення спору, може повідомити відповідач? Чи бажає надати суду докази по справі?
- Чи бажає бути присутнім при розгляді справи та чи не заперечує проти розгляду справи у її відсутності? Якщо відповідач бажає бути присутнім при розгляді справи, то на які засоби зв`язку (факс, телефон, офіційна електронна пошта тощо) їй може бути надіслано судову повістку про виклик в суд?
Провадження у справі до надходження відповіді від суду на доручення щодо збирання доказів зупинити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду Новомосковського міськрайонного суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.
Суддя Сорока О.В.