Справа № 466/3306/20 Головуючий у 1 інстанції Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/4069/21 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року в складі судді Зими І.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності,-

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності, уточнивши вимоги просила визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 183,1 кв.м та комірку на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 32 кв.м (висота приміщення 6,2 м, частка 1/1).

Вимоги обґрунтовувала тим, що вищевказану квартиру вона придбала 21.02.2020 у гр. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу. Згідно технічного паспорту, відчужувана квартира складалась із 1-ї житлової кімнати та кухні, житловою площею 10,4 кв.м., загальною площею 21,6 кв.м.

У зв`язку зі збільшенням кількості членів родини, з метою покращення умов проживання, вона провела реконструкцію квартири, шляхом здійснення прибудов, внаслідок чого загальна площа такої збільшилась до 183,1 кв.м. Також була зведена комірка на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 32 кв.м., із висотою приміщення 6,2 м.

Позивач зазначає, що реконструкція квартири здійснена без одержання необхідних для цього дозволів та погоджень, без затвердженої проектної документації, але під час проведення будівельних робіт дотримано усі діючі державні будівельні норми та правила. Сусіди та комунальні підприємства не заперечували з приводу здійснення добудов.

Просила визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру у судовому порядку, оскільки у Львівській міській раді їй відмовлено.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 183,1 кв.м та комірку на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 загальною площею 32 кв.м (висота приміщення 6,2 м, частка 1/1 ) - відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_1 , вважає рішення помилковим.

В апеляційній скарзі зазначає, що придбавши у 2020 році квартиру, за власні кошти та власними силами розбудувала таку, оскільки розширення площі вимагало збільшення членів родини.

Сусіди, ЛКП та інші органи місцевого самоврядування не заперечували щодо реконструкції належної їй на праві власності квартири, однак узаконити її Львівська міська рада відмовилася.

Покликаючись на відповідні норми матеріального права зазначає, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким уточнений позов задовольнити.

04.10.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову. Зазначає, що на даний час відпала потреба у розгляді даної справи, їй відомі та зрозумілі наслідки відмови від позову, тому просить оскаржуване рішення визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Наслідки прийняття судом відмови від позову та закриття провадження у справі позивачці роз`яснено.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог, що є підставою для визнання нечинним ухваленого судом першої інстанції рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Львівської міської ради про визнання права власності.

Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 183,1 кв.м та комірку на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 32 кв.м (висота приміщення 6,2 м, частка 1/1) закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 04 жовтня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк