Провадження 2/557/106/2022
Справа 557/1937/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 липня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретарі судового засідання Поліщук С.О., Довгалець Н.М.,

номер справи 557/1937/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на нерухоме майно,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно спадкового договору від 28 листопада 2009 року за №1011 є власником 1/2 частrb житлового будинку АДРЕСА_1 , а власником іншої частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 1988 року є ОСОБА_2 . Відповідно до висновку судового експерта загальна площа будинку становить 38,9 кв.м, технічний знос будинку становить 63 %, вартість будинку становить 41 112 гривень, розділити будинок для проживання двох сімей немає технічної можливості.

Позивач стверджує, що відповідач з часу набуття права власності на частку у будинку в ньому не проживає, його утриманням та ремонтом ніколи не займалася, а він як власник частини житлового будинку через значний знос такого бажає провести його перебудову, проте вирішити питання про викуп частини відповідача немає можливості через відсутність відомостей про її місце проживання.

Вказуючи на наявність усіх умов для припинення права власності відповідача на належну їй частину житлового будинку, так як така не може бути виділена в натурі, будинок є неподільним, а спільне володіння та користування сторін ним є неможливим, при цьому припинення права власності відповідача на її частку в будинку із присудженням грошової компенсації не завдасть істотної шкоди правам відповідача, яка втратила інтерес до цього майна та не здійснює його утримання, останній просить в порядку ст. 365 ЦК України припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , визнавши на цю частину право власності за ним та стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації вартості її частки у будинку грошові кошти у розмірі 20 556 гривень.

Також у поданому позові позивач просив при ухваленні рішення покласти на відповідача, понесені ним судові витрати.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надала.

09 грудня 2021 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області зазначену вище позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2021 року позивачеві було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 січня 2022 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

31 травня 2022 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті.

05 липня 2022 року Гощанським районним судом Рівненської області постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили такий задовольнити, з підстав, зазначених у позові. При цьому, сторона позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи.

Заслухавши позивача та його представника, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказана обставина стверджуються даними спадкового договору, зареєстрованого в реєстрі 28 листопада 2009 року за № 1011, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22268536 від 28 листопада 2009 року, витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 25495005 від 28 листопада 2009 року, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень № 157175118 від 21 лютого 2019 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 червня 2019 року щодо об`єкта нерухомого майна № 212.

Також із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Гощанською нотаріальною конторою 31 травня 1988 року, судом установлено, що 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Згідно висновку судового експерта №95/21 від 30 серпня 2021 року за результатами проведення інженерно-технічної експертизи за заявою ОСОБА_1 , не надається можливим запропонувати варіанти поділу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між двома співвласниками в рівних частках та дійсна вартість його може становити 41 112 гривень.

Позивачем ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 20 556 гривень в рахунок вартості 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується даними квитанції № 60969607 від 28 грудня 2021 року.

З довідки відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС в Рівненській області №5688/1048 від 06 травня 2022 року судом установлено, що ОСОБА_2 не значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення адресованих судом на ім`я ОСОБА_2 за останньою відомою позивачу адресою її проживання: АДРЕСА_1 , такі повернуті з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Позивач, вказуючи на неможливість виділення в натурі частки відповідача, неподільність будинку, неможливість спільного користування та володіння таким будинком співвласниками, а також на те, що припинення права власності відповідача на частку в квартирі не завдасть шкоди її інтересам, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Предметом судового розгляду є припинення права власності відповідача на частку у спільному майні на вимогу іншого співвласника на підставі ст. 365 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що визначено ч. 1 ст. 358 ЦК України.

У ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

При визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року, викладені в абз. 3 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких, розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею (абз. 4-5 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»).

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, суд приходить переконання про доведеність сукупності, визначених ст. 365 ЦК України, умов припинення права особи на частку у спільному майні та наявність, передбачених законом, підстав для припинення права власності відповідача на частку у праві власності на житловий будинок.

При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені ним на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не спростовані стороною відповідача та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Суд вважає встановленою ту обставину, що виділення 1/2 частки відповідача у спільному нерухомому майні, що є предметом спору, згідно висновку судового експерта №95/21 від 30 серпня 2021 року є неможливим.

Водночас, встановлені судом обставини вказують на те, що спільне користування спірним будинком також є неможливим.

А тому, беручи до уваги, що згоди між сторонами про спільне користування спірним нерухомим майном не досягнуто, крім цього, відповідач у спірному будинку не зареєстрована та не проживає, витрати по утриманню майна не несе, суд прийшов висновку, що припинення права власності на її частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам членів її сім`ї.

Такого висновку суд прийшов також з урахуванням особливостей об`єкта, який є спільним майном, будинку, загальна житлова площа якого становить 31,6 кв.м, в тому числі житлова 11,8 кв.м, та процент зносу якого становить - 67 %.

Іншою необхідною умовою постановлення рішення про припинення права особи на частку у спільному майні згідно приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України є попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Так, згідно наданого позивачем висновку експерта №95/21 від 30 серпня 2021 року, дійсна вартість за цінами на час проведення експертизи спірного домогосподарства становить 41 112 гривень. 1/2 грошової суми такої вартості внесено позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області згідно квитанції № 60969607 від 28 грудня 2021 року.

Враховуючи вище наведене у сукупності, зокрема те, що частка відповідача у будинку не може бути виділена в натурі, те, що річ є неподільна та припинення права власності останньої на частку у будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам членів її сім`ї, а також те, що відповідний розмір компенсації за таку частку внесений позивачем на депозитний рахунок суду і такий розмір компенсації не спростований відповідачем, суд прийшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, для припинення права власності ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з виплатою їй грошової компенсації вартості цієї частки в сумі 20 556 гривень та визнання права власності позивача на цю частку у будинку, а тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Компенсувати ОСОБА_2 з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області суму 20 556 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень, внесених ОСОБА_1 , як частину вартості 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Гощанським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 05 липня 2022 року.

Суддя Ю.В. Оленич