Справа № 308/5911/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 28.06.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.06.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначено, що 28 липня 2007 року між громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем - громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено в Книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис №01 від 28.07.2007 року.

У шлюбі в подружжя народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні.

Однак, спільне життя у подружжя не склалось з об`єктивних причин, зумовлених різними поглядами на життя, а також суб`єктивними через постійні сварки та чвари.

Через сварки вони більшу частину часу проживають окремо один від одного, а в останній час шлюбні відносини припинені повністю. Як вказує позивач, контакти з чоловіком стосуються виключно вирішення питань розвитку та утримання спільної дочки.

У позовній заяві вказано, що спір стосовно поділу майна, грошової компенсації, місця проживання дочки, між сторонами по справі відсутній.

Примирення ОСОБА_1 , вважає неможливим, як і неможливим є подальше спільне проживання і збереження шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечило б їх взаємним інтересам, моральним і світоглядним поглядам.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Згідно прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , просить суд:

Розірвати шлюб, укладений 28 липня 2007 року між мною, громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований Виконкомом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено в Книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис №01 від 28.07.2007 року з залишенням проживати дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із нею.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2022 у справі відкрито провадження. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

23.06.2022 від відповідач а по справі надійшла заява згідно якої ОСОБА_2 , погоджується із тим, що шлюб фактично припинений, просить його розірвати, і визначити місце проживання їх спільної доньки з мамою, де вона і проживає.

Позивач в судове засідання не з`явився про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не подавала.

Представник позивача подав через канцелярію суду заяву в якій просив справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно наявної в матеріалах справи заяви: просить розгляд справи проводити у його відсутності, шлюб розірвати, визначити місце проживання доньки із мамою, де вона і проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, провести розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, 28 липня 2007 року між громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем - громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено в Книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис №01 від 28.07.2007 року.

Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 14.03.2008-копія міститься в матеріалах справи).

Разом із тим, через непорозуміння між сторонами, вони не проживають разом певний час, донька проживає із мамою.

Відповідач не заперечував ті обставини, що вони із жінкою не проживають разом, та що дитина проживає разом із позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,. слід розірвати.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Поряд з тим, згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_4 з позивачем слід відмовити, оскільки вона вже досягла вказаного віку і самостійно визначає своє місце проживання. Крім того, щодо місця проживання дитини, то спору з даного приводу у сторін не має.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно заяви відповідача, він фактично визнав позовні вимоги, а тому із відповідача підлягає стягненню 50% від суми сплаченої позивачем суми судового збору за вимогу про розірвання шлюбу , а саме 496,20 грн.,

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223,258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений 28 липня 2007 року між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований Виконкомом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів здійснено відповідний актовий запис №01 від 28.07.2007 року.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 50% сплаченого нею судового збору, в сумі 496,20 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, в сумі 496,20 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош