Справа №672/1292/17
Провадження №6/672/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городку заяву у цивільній справі №672/1292/17 боржника ОСОБА_1 ,

про відстрочення виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся 31.01.2022 року до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 16.01.2018 року посилаючись на наявність виключних обставин, які перешкоджають виконанню вказаного рішення суду.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року було замінено заінтересовану особу у даній справі Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т.2 а.с. 171).

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану ним заяву підтримав у повному обсязі. Посилається на те, що діти вже тривалий час проживають із ним та не бажають проживати з матір`ю, яка ними не цікавиться. Відібрання дітей спричинить для них стрес і відрив від звичного для них середовища. Також вказує, що на його думку в м. Полтаві небезпечно перебувати у зв`язку із близькістю міста до зони бойових дій.

В судове засідання стягувачка ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала на адресу суду письмові пояснення у яких просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, вказує про відсутність будь-яких об`єктивних обставин, які б перешкоджали виконанню вказаного рішення, окрім як протиправної поведінка боржника.

Представник ОСОБА_2 адвокат Пожидаєв В.О. подав письмове клопотання про розгляд заяви без їх участі, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду просить відмовити.

Представниця органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава ради подала письмове клопотання про розгляд заяви без її участі, при прийнятті судом рішення просить максимально врахувати інтереси дітей.

Представники органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області та відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду вказаної заяви, про будь-які причини неявки не повідомили, що у силу положень ч.2 ст.435 ЦПК України не є перешкодою для розгляду вказаної заяви у їх відсутність.

Заслухавши боржника, оголосивши заяву представника стягувачки, письмові пояснення стягувачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 16.01.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено частково та ухвалено відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у батька - ОСОБА_1 та повернути їх за попереднім місцем проживання, яким є місце проживання матері. В цій частині допущено негайне виконання судового рішення.

Також було визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_2 . У задоволенні решти позову відмовлено.

На час розгляду вказаної заяви рішення суду є невиконане, хоча і перебуває на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби.

З акту державного виконавця від 25.01.2018 року вбачається, що батьком ОСОБА_1 перешкод у виконанні рішення суду в частині передання дітей матері не чинилось. Під час бесіди, за участю фахівців психологів з дітьми, було встановлено, що у судженнях дітей спостерігається категоричність. Вони хочуть проживати із обома батьками у м. Городок Хмельницької області. В ході бесіди з дітьми було встановлено навіювання думок іншими людьми стосовно негативного образу їх матері. Також констатовано наявність тісного психологічного контакту дітей із батьком. Діти категорично відмовились їхати з матір`ю.

За таких обставин, орган державної виконавчої служби прийшов до висновку, що примусове, фізичне та без волі на те дітей відібрання їх від батька ОСОБА_1 та передача матері ОСОБА_2 може призвести до психологічного стресу дітей. А зміна місця проживання дітей можлива при психологічній підготовці дітей із залученням дитячих психологів (т.2 а.с.123-124).

Будь-які інші відомості щодо подальшого примусового виконання вказаного судового рішення в суду відсутні.

З повідомлення начальника Городоцького РВ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.05.2022 року вбачається, що згідно постанови від 20.12.2021 року матеріали за вказаним виконавчим провадженням передані до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т.2 а.с.166-168)

Як вказує боржник ОСОБА_1 , на даний час існує виключна обставина, яка є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а саме небажання дітей змінювати місце проживання та повернення їх до міста Полтави.

Крім того, вказує, що він також звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей із ним і дана справа перебуває на розгляді у Октябрському районному суді м. Полтави, що підтверджується копією ухвали про відкриття провадження у справі (т.2 а.с.122).

Відповідно до ч. 1,3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Суд не вважає обставиною, що істотно ускладнює виконання судового рішення факт подання ОСОБА_1 позову до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, оскільки це свідчить лише про бажання останнього уникнути виконання вказаного судового рішення.

Також безпідставними є твердження ОСОБА_1 про те, що м. Полтава нібито перебуває у зоні бойових дій тощо, оскільки такі твердження є безпідставними. При цьому, боржником не враховано і те, що місце проживання дітей визначено не у місті Полтава, а разом із матір`ю, де б вона не проживала. А як вбачається із поданих ОСОБА_2 заяв і клопотань, то на даний час вона проживає у Німеччині.

Не враховує суд і твердження ОСОБА_1 про те, що виконання вказаного рішення спричинить значний стрес для дітей.

На думку суду, первинно такий стрес було спричинено саме ОСОБА_1 , який самовільно залишив дітей проживати із собою, що і стало передумовою виникнення спору між батьками.

Крім того, варто звернути увагу на те, що ч. 5 ст. 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Вказані приписи дають підстави стверджувати про те, що суд позбавлений можливості прийняти рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення, оскільки з дня ухвалення рішення справі №672/1292/17 пройшло майже чотири роки.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про відстрочення виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року у справі №672/1292/17 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалював судове рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали суду виготовлено 27.06.2022 року.

Суддя: