Справа № 635/5850/21
Провадження № 2/545/1063/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.

за участю секретаря Дорошенко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2021 року до Харківського районного суду Харківської області звернувся з позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Просив суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 55069,61 грн. станом на 28.04.2021 року за кредитним договором № НАЕ2GА00000013 від 07.03.2007 року та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що згідно договору № НАЕ2GА00000013 від 07.03.2007 року АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 308001, 76 грн. на термін до 05.03.2017 року, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився попередньо надав до суду заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, де зазначав, що розмір витрат має бути співмірним із складністю справи, часом затраченим за виконання робіт і т.д., одночасно зазначивши, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій відповідача і вони не мають нести витрати, також в заяві представник АТ КБ «ПриватБанк» Левицька А.В. просила слухати справу без її участі з урахуванням поданих заперечень.

Відповідачі та їх представник-адвокат Репало Д.О. в судове засідання не з`явилися, попередньо подавши до суду заяву про слухання справи без їх участі, в якій просили відмовити в задоволенні позову з мотивів викладених у відзиві та стягнути з позивача понесені витрати на оплату судового збору та витрати на правову допомогу.

Заперечення проти позову мотивовані тим, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ2GА00000013 від 07.03.2007 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виконане та відповідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2011 року, з 03.06.2009 року є припиненими за повним та достроковим виконанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що 07.03.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № НАЕ2GА00000013 відповідно до якого Банк зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 07.03.2007 року по 06.03.2017 року включно, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 220293,72 грн. на наступні цілі: будівництво будинка 200000,00 грн., а також на сплату страхових платежів, сплатою за користування кредитом у випадках та в порядку, передбачених договором. Договором визначено період оплати з 07 по 12 число кожного місяця, із щомісячним платежем 3533,65 грн.

01.11.2007 року, між ПАТ «Акцент Банк» та ПАТ КБ «Приват Банк», був укладений договір факторингу №1, за яким право вимоги кредитних коштів, процентів за користування кредитом та інших нарахувань за договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року з моменту підписання договору, передавалося ПАТ «Акцент Банк».

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.05.2009 року було змінено тип Банку з Закритого акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк».

16.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання зобов`язань за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року припиненими у зв`язку з їх повним і достроковим виконанням, визнання грошових коштів, зайво сплачених під час повернення кредиту, такими, що отримані безпідставно та стягнення цих коштів, який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2011 року по справі № 2-3032/2011 повністю задоволено. (а.с. 100-101)

Суд визнав зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року припиненими з 03.06.2009 року за повним достроковим виконанням, та зобов`язав ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатити на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти в сумі 71652,78 грн.

Рішення Банком було оскаржено, але ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.02.2012 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 08.11.2011 року залишено без змін. (а.с. 102-106)

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2011 року по справі № 2-3032/2011 набрало чинності 22.02.2012 року, на даний час воно виконане, надмірно сплачені кошти виплачені ОСОБА_1 . Банком.

В 2012 році ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року в сумі 269127,79 грн.

Рішенням суду від 16.07.2013 року відмовлено в задоволенні позову. (а.с. 128-130) Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18.09.2013 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 16.07.2013 року залишено без змін. (а.с. 131-136) (Справа № 2034/12508/2012).

25.04.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-банк» було укладено додаткову угоду до договору факторингу № 1 від 01.11.2007 року.

Позивач зазначає, що кредитором за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року та договором забезпечення є АТ КБ «ПриватБанк».

В 2015 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за додатковою угодою від 29.08.2007 року до кредитного договору № НАН2GA00000013 від 07.03.2007 року в сумі 139729,34 грн. та 3654,00 грн. судового збору.

Рішенням суду від 08.08.2016 року відмовлено в задоволенні позову. (а.с. 137-142) Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.01.2017 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 08.08.2016 року залишено без змін. (а.с. 143-147) (Справа № 635/7067/15-ц).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічні принципи дублюються і статтею 81 ЦПК України.

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України, вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 82 ч. 4 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд. дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення, в зв`язку з тим, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заборгованості відповідачів перед Банком. Одночасно представником відповідачів адвокатом Репало Д.О. надано рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2011 року по справі № 2-3032/2011 повністю задоволено (а.с. 100-101), ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.02.2012 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 08.11.2011 року залишено без змін. (а.с. 102-106), яким суд визнав зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року припиненими з 03.06.2009 року за повним достроковим виконанням, та зобов`язав ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатити на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти в сумі 71652,78 грн.; рішення суду від 16.07.2013 року відмовлено в задоволенні позову. (а.с. 128-130) Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18.09.2013 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 16.07.2013 року залишено без змін. (а.с. 131-136) (Справа № 2034/12508/2012), рішення суду від 08.08.2016 року відмовлено в задоволенні позову. (а.с. 137-142) Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.01.2017 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду від 08.08.2016 року залишено без змін. (а.с. 143-147) (Справа № 635/7067/15-ц), в рішеннях є посилання на те, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № НАЕ2GA00000013 від 07.03.2007 року є припиненими з 03.06.2009 року за повним достроковим виконанням, а отже у Позивача не було обґрунтованих підстав нараховувати заборгованість.

Стаття 133 ЦПК України визначає, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до останніх належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України, при винесенні рішення по справі суд здійснює розподіл судових витрат, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Стаття 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Адвокатом Репало Д.О. на підтвердження понесених судових витрат надано копію квитанції про оплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 496,20 грн.(а.с. 97), договір про надання правничої допомоги (а.с.185-186), квитанція б/н від 11.07.2022 року про оплату ОСОБА_1 гонорару в сумі 10000 грн.

Представник позивача надав до суду заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, де зазначав, що розмір витрат має бути співмірним із складністю справи, часом затраченим за виконання робіт і т.д., одночасно зазначивши, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій відповідача і вони не мають нести витрати.

Судом досліджено матеріали справи, заперечення представника позивача, документи, що надані представником відповідачів, приходить до висновку, що відповідачами не вчинено дій, які б могли стати підставою для подачі Банком позову, а тому судові витрати підлягають стягненню з позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 18, 76, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на оплату судового збору - 496 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу 10000 грн., а всього 10496 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. В. Шелудяков