Провадження № 2/686/4478/22
УХВАЛА

01 липня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2022 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням та на її користь витрати на правничу допомогу в кримінальному провадженні.

Однак, вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі наступного.

За змістом ст. 47 ЦПК України та ст. 34 ЦК України особа з досягненням 18 річного віку набуває здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.59 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

З наведеного вбачається, що оскільки ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , він має повну цивільну процесуальну дієздатність, та може бути позивачем у зазначеній справі, відповідно самостійно подати позов як повнолітня особа, з повною цивільно-процесуальною дієздатністю.

З врахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі в справі позивача. Право звернення до суду з позовом належить виключно тій особі, яка вважає своє право порушеним, невизнаним або оспорюваним.

Позовну заяву подано та підписано ОСОБА_1 , але документів, що дають їй право здійснювати відповідні процесуальні права в інтересах повнолітнього ОСОБА_2 до позову не додано.

Згідно п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Окрім наведеного, щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу адвоката в кримінальному процесі, слід зазначити наступне.

КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Зазначені висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року.

Згідно п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, з наведено вбачається, що питання про розподіл процесуальних витрат понесених в кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку передбаченому КПК України, а не в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням наведеного, позовну заяву ОСОБА_1 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, слід повернути позивачу, а в частині позовної вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в кримінальному провадженні, слід відмовити у відкритті провадження, оскільки така вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 185, 186, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, повернути позивачу.

Відмовити у відкритті провадження в частині позовної вимоги ОСОБА_1 законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення на її користь витрат на правову допомогу в кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: