Справа № 395/1116/21 Провадження № 2/395/55/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Володимира Орендовського,

з участю секретаря Наталії Піддубної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 26 листопада 1994 року по 19 січня 2017 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Рішенням Новомиргородського районного суду 19 січня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач 26 квітня 2018 року придбав у відповідачки, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями у власність 33/100 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Під час оформлення даного житлового будинку, продавець ОСОБА_2 , яка не була присутньою під час оформлення договору купівлі-продажу, а діяла через довірену особу запевнила позивача, що в подальшому через декілька місяців приїде та зніметься з реєстрації з придбаного позивачем житлового будинку. Починаючи з 2019 року позивач неодноразово звертався до відповідачки, щоб вирішити питання зняття її з реєстрації, оскільки без даного неможливо отримати субсидію та інші пільги по оплаті комунальних послуг, а також в даний час позивач вирішив продати належну йому частину житлового будинку, та переїхати на проживання до іншого міста. Однак не може даного зробити через реєстрацію відповідачки. Остання обіцяла знятися з реєстрації, але не виконала обіцянок, посилаючись на різні обставини - то відсутність часу, то відсутність коштів або зайнятість. В даний час відповідачка проживає окремо, відмовляється знятися з реєстрації, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком та відповідно немає можливості отримувати субсидії та інші пільги по сплаті комунальних послуг, тому позивач змушений звернутися до суду за для захисту свого порушеного права власності.

Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив суд задовольнити їх.

Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно ст.71 ЖК України є відсутність наймача або члена його сім`ї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення.

За ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном.

Судом встановлено, що позивач з 26 листопада 1994 року по 19 січня 2017 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Рішенням Новомиргородського районного суду від 19 січня 2017 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду (а.с.9-10).

26 квітня 2018 року ОСОБА_1 придбав33/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу та зареєстрованого за № 136 (а.с.11-13).

У вищевказаному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією домової книги (а.с.7).

Починаючи з 2019 року позивач неодноразово звертався до відповідачки, щоб вирішити питання про зняття її з реєстрації, оскільки неможливо отримати субсидію та інші пільги по оплаті комунальних послуг, однак ОСОБА_2 відмовилася знятися з реєстрації.

Згідно актів обстеження житлового будинку від 12.05.2021 року та від 10.12.2021 року підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 у вищевказаному домоволодінні з березня 2017 року (а.с.14-15).

Вищенаведені доводи не спростовані відповідачем. Позивач як власник свого житлового будинку позбавляється права в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном. Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У зв`язку з чим у спірних правовідносинах правильним способом захисту цивільного права позивача, який відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України, є визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право власності позивача щодо користування своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого ним під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 16.12.2021 року, що становить 454 грн. 00 коп.

Крім того, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 11.02.2022 року в судове засідання не з`явилися сторони, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 11.02.2022 року, а 14.02.2022 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141-142, 206 ч.4, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування 33/100 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати ГУК у Кіровоградській області /тг м. Новомиргород / 22030101, , повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків сплаченої суми судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, які було сплачено на р/р НОМЕР_1 , у відповідності до квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 16.12.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений14 лютого 2022 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області Володимир Орендовський