Провадження № 2/554/418/2022

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Таран В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що позбавлена право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що позбавлена право користування житловим приміщенням, в якому просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що позбавлена права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування вимог вказала, що 04.12.1998 року на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 позивач стала власником квартири загальною площею 60,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З 30.03.1993 року по теперішній час відповідач зареєстрована в квартирі позивача. З 2002 року відповідач разом з чоловіком однією сім`єю проживали за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який постійно проживав разом з батьками. Відповідач на протязі трьох останніх років в квартирі не з`являється, її речей немає, квартирою не цікавиться, в оплаті комунальних платежів та утриманні квартири участі не приймає.
Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлена можливості оформити субсидію, тощо. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі та участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило. Відповідач не подала відзив.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, її представника та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10 лютого 2022 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, належить квартира АДРЕСА_3 (а.с.8 копія свідоцтва).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 6-копія паспорта, а.с.17-довідка).
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Житло - одна з основних матеріальних умов життя людини. Відповідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, які призначені та придатні для постійного проживання в них.
Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об`єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно, вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника, й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.ч.1,2 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі більше трьох років; ніяких заходів по збереженню житла за собою не вживає; заходів по вселенню у квартиру не приймає.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.
Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що діями відповідача ОСОБА_2 порушуються права власника, тому вони підлягають захисту, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,133,263-265,280,282 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.155 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що позбавлена право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: А.М. Чуванова