РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа №569/22835/21

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського місьокого суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 5798 грн. 60 коп. додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_3 , 2007 року народження за період з 01 січня 2021 року по 09 листопада 2021 року, стягнути з ОСОБА_2 на її користь наперед щомісячно додаткові витрати на лікування дочки ОСОБА_3 в сумі 1000 гривень. Судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 вересня 2004 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 , від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рівненського міського суду від 02 липня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Дочку залишено проживати з позивачем. У дитини наявні захворювання, на лікування яких позивач несе додаткові витрати. У ОСОБА_3 вроджена вада серця: аортальний клапан двохстулковий, фізіологічна регургітація мітральна, трикуспідальна, на клапані легеневої артерії. В 2019 році дитина пройшла курс лікування в кардіолога, також знаходиться на «Д» обліку в офтальмолога з діагнозом «прогресуюча спадкова міопія слабкого ступеня обох очей». Дитина потребує проходження курсів лікування в спеціалістів 2 рази на рік і подальшого лікування. Зазначає також, що на лікування очей дочки та виготовлення лінз та окулярів було витрачено 8471 грн. 80 коп., на лікування призначене кардіологом в 2021 році було витрачено 530 грн, на обстеження та лікування струсу головного мозку було витрачено 445 грн., на лікування зубів дочки в цьому році було витрачено 2150 грн. Всього витрати на обстеження та лікування дочки в 2021 році склали 11596,8 грн.

18.01.2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов, у якому він зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача 1159,93 грн понесених нею витрат, позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 1000 гривень додаткових витрат, які будуть понесені нею в майбутньому, щомісячно не визнає, просить відмовити в задоволенні позову в цій частині. Зазначає, що позивачем не доведено потреби дитини в постійному лікуванні та понесенні у зв"язку з цим додаткових витрат. Окрім того вказує, що додаткові витрати на дитину позивач ОСОБА_1 з ним не погоджує, він має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матеріальний стан є незадовільним.

25 січня 2022 року ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 та вказала, що дійсно понесла додаткові витрати на утримання дитини, які зумовлені її станом здоров"я, а документи, що надані відповідачем не підтверджують його незадовільний матеріальний стан.

09 лютого 2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 грудня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього 1159,93 грн. додаткових витрат на утримання дитини, фактично понесених позивачем. Просив відмовити в задоволенні позову в іншій частині. Підтримав поданий ним відзив.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1969.

Як стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , що видане Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 16 липня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 15 липня 2016 року зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

З довідки КНП ЦПМД «Ювілейний» від 31.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на «Д» обліку з діагнозом ВВС, Двостулковий АК з проявом недостатності, Вт. МКД. Перебуває на «Д» обліку у офтальмолога з діагнозом «прогресуюча спадкова міопія слабого ступеня обох очей». Проходить курс лікування в спеціалістів 2 рази в рік і потребує подальшого лікування.

Як встановлено із медичної карти амбулаторного хворого №4045/гл від 07.02.2021 року ОСОБА_3 отримала консультацію лікаря офтальмолога, у зв"язку з чим їй рекомендовано, зокрема окуляри або МКЛ постійно, курс апаратного лікування.

Відповідно до копії висновку від 27.01.2022 року центру зору "Astra visus" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спостерігається у центрі з 07.02.2021 року коли вперше для корекції міопії середнього ступненю зі складним міопічним астигматизмом одягнули м"які контактні лінзи. З цього періоду прогресування міопії не спостерігається. Діазноз дитини: міопія середнього ступеню обох очей. Складний міопічний астигматизм обох очей. Рекомендовано режим зорового навантаження, МКЛ постійно чергувати з окулярами, повторний огляд через 5-6 місяців.

Відповідно до записів у медичній карті ОСОБА_3 31.08.2021 року вона отримала консультацію кардіолога, був встановлений діагноз ВВС, Двохстулковий АК. Недостатність АК.

Як встановлено судом із виписки з медичної карти стаціонарного хворого №8378 ОСОБА_3 , 10.08.2007 року перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу струсу головного мозку.

Відповідно до довідки ПП "Бадій-Ко" від 29.08.2021 року ОСОБА_3 , проходила лікування у стоматолога. Витрати склали 2150 грн.

Відповідно до довідки офтальмолога від 27.10.2021 року ОСОБА_8 пройшла курс ортоптичного лікування.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров"я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачем дійсно понесено витрати на встановлення діагнозу, консультації лікарів, придбання ліків та лікування дитини, а отже ці витрати є такими, що викликані особливими обставинами та були понесені саме в зв"язку з потребою у відповідній медичній допомозі дитині, пов"язані із її здоров"ям, а отже є додатковими витратами, що регулюються ст.185 СК України. Сума понесених витрат склала 11596,8 грн та підтверджується копіями квитанцій про придбання ліків, пройдене ортоптичне лікування, придбання окулярів, оптичних лінз, що наявні в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 5798 грн. 60 коп. за період з 01.01.2021 року по 09 листопада 2021 року.

При ухваленні рішення суд також враховує наявність на утриманні відповідача ОСОБА_2 неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 , що видане 26 травня 2015 року. Окрім того, суд зазначає, що на обґрунтування своїх заперечень, що зазначені відповідачем у відзиві, зокрема стосовно свого незадовільного матеріального стану, ОСОБА_2 не надав суду доказів, які б спростовували вимоги позивача, вимога про сплату боргу (недоїмки) від грудня 2020 року та постанова про накладення штрафу від 25 липня 2018 року не є доказами, що свідчать про матеріальний стан відповідача.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дитини в майбутньому в розмірі 1000 гривень щомісячно, суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги щодо додаткових витрат в майбутньому на утримання дитини,оскільки не надала суду жодного належного та допустимого доказу необхідності понесення таких витрат в майбутньому та їх розміру, який повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Тобто, заявляючи позов про стягнення з відповідача постійних додаткових витрат, необхідно надати суду докази розміру цих витрат та їх необхідність. Якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх конкретні рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і достеменно свідчать про необхідність постійних, а не ймовірних, додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Зважаючи на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку про часткове задоволення позову на суму 5798,60 гривень, що становить половину від витрат понесених позивачем за період з 01 січня 2021 року по 09 листопада 2021 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину.

Приймаючи до уваги, що позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , понесені додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5798 грн. 60 коп. за період з 01 січня 2021 року по 09 листопада 2021 року.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину на майбутнє - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 908,00 грн...

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 15 лютого 2022 року.

Суддя -