СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22496/20

пр. № 2/759/896/22

01 липня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» (04116, м.Київ, вул.М.Довнар-Запольського, 5, оф. 220) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року представник ТОВ ««АВЕНТУС ЛІЗИНГ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу № КВ -300719/222 від 30.07.2019р. у розмірі 47 037,57 грн. та судовий збір 2 102,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 30.07.2019р. між ТОВ ««АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № КВ-300719/222. Позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав та придбав предмет лізингу, а саме автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», 2009 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 8044 від 30.07.2019р., свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та передав у користування відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 30.07.2019р. Відповідач оплатив авансовий платіж та в повному обсязі здійснював оплату щомісячних лізингових платежів, але згодом припинив виконувати зобов`язання по оплаті згідно договору фінансового лізингу, продовжуючи незаконно експлуатувати предмет лізингу на безоплатній основі. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, котра не була погашена відповідачем добровільно. У зв`язку із порушенням умов договору щодо своєчасної сплати лізингових платежів, а саме прострочення платежу більше 30 днів, позивачем було направлене повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу на підставі ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» та п. 8.4 Загальних умов договору. Договір вважається розірваним, а предмет лізингу повернутим з фінансового лізингу з 23.01.2020р., що підтверджується актом повернення майна з фінансового лізингу від 23.01.2020р. Однак, позивач у відповідності до п.8.8 договору просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 17 388,81 грн., а також 2 853,04 грн. - пеня, 515,00 грн., 3% річних ; 455,04 - інфляційні витрати, 25 825,68 грн. - штраф за дострокове припинення договору 10 % від вартості предмета лізингу за дострокове припинення договору.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до розпорядження № 73 від 02.05.2022р., цивільну справу №759/22496/20 в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передано судді Петренко Н.О. у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.05.2022р. вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Петренко Н.О.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Судом встановлено, що 30.07.2019р. між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № КВ-300719/222, предметом якого був автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», 2009 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 /а.с.7-11/.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.1.1. Загальних умов Договору Лізингодавець лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу бувше у використанні майно, найменування і характеристики якого вказані в специфікації, а Лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі зазначені в графіку внесення лізингових платежів, а також інші платежі відповідно до умов даного договору.

Позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав та придбав предмет лізингу, а саме автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», 2009 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 8044 від 30.07.2019р., свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 та передав у користування відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 30.07.2019р. /а.с.12/.

Згідно з п. 8.9. Загальних умов Договору, Лізингоодержувач має право достроково в односторонньому порядку (але не раніше 12 місяців з дати підписання акта прийому -передачі предмета лізингу) розірвати договір (відмовитися від договору) та повернути предмет лізингу з власної ініціативи, письмово повідомивши про це лізингодавця не менше ніж за 30 календарних днів до дати його розірвання. При цьому лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю усі платежі за договором, належні до сплати згідно з графіком платежів та несплачені; витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі у зв`язку з вилученням/поверненням предмета лізингу, транспортування тощо), передбачені договором або чинним законодавстовм України штрафні санкції, а також штраф, передбачений п. 6.2.5 загальних умов, та повернути предмет лізингу лізингодавцю в місці та час, вказані лізигодавцем, на підставі актв, з урахуванням п. 8.5. загальних умов.

Як вбачається із матеріалів справи 02.01.2019р. було складено акт тимчасового вилучення майна (в межах застосування оперативно-господарських санкцій), відповідно до якого автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», 2009 року випуску, шасі НОМЕР_1 було вилучено. Також було попереджено, що у разі не усунення з боку лізингоодержувача у вигляді сплати заборгованості в повному обсязі протягом 10 днів з дати вилучення, застосування оперативно-господарських санкцій призведе до припинення дії договору № КВ300719/222 від 30.07.2019, а предмет лізингу буде вважатись таким, що повернуто з фінансового лізингу/а.с.13/.

03.01.2020р. на адресу ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу про стягнення заборгованості на суму 43 730,88 грн. та попереджено, що у разі несплати заборгованості, протягом 10 днів з дати направлення вимоги договір фінансового лізингу буде розірвано/а.с.14/.

23.01.2020р. було складено акт на підтвердження факту вилучення та повернення з фінансового лізингу майна, яке є власністю ТОВ «Авентус Лізинг» та предметом лізингу за договором, а саме автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», 2009 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 /а.с.20/.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем не виконано умови договору та автомобіль було повернуто позивачу.

В той же час позивач просить стягнути комісію у відповідності до п.8.8 договору відповідно до якого вилучення предмету лізингу, припинення (відмова від договору) не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з договором. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови лізингодавця від договору (розірвання договору) лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі згідно з графіком платежів; витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі у зв`язку з вилученням та подальшою реалізацією предмета лізингу, транспортування, зберігання, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса , судові витрати, витрати у зв`язку з оплатою юридичних послуг, витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги, пов`язані з вилученням предмета лізингу, тощо), а також передбачені договором або чинним законодавством України штрафні санкції.

Також відповідно до п. 6.2.5 договору за дострокове розірвання договору за ініціативою лізингоодержувача відповідно до п.8.9 загальних умов або у разі дострокового розірвання за ініціативою лізингодавця у разі настання обставин, передбачених п. 8.2 загальних умов, останній сплачує на користь лізингодавця штраф у розмірі 10 % від вартості предмета лізингу.

Відповідно до п. 3 договору загальна вартість 258 256,74 грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» Лізингодавець має право стягувати з Лізингоодержувача прострочену заборгованість та вимагати відшкодування збитків відповідно до законодавства України та договору.

Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов договору, що призвело до утворення простроченої заборгованості та збитків, які становлять 47 037,57 грн., що складаються з наступного: лізингові платежі у розмірі 17 388,81 грн., а також 2 853,04 грн. - пеня, 515,00 грн. - 3% річних ; 455,04 - інфляційні витрати, 25 825,68 грн. - штраф за дострокове припинення договору 10 % від вартості предмета лізингу за дострокове припинення договору.

Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем, в свою чергу, жодних доказів відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог не надано.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про неналежне виконання останньою умов договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню.

Правильність розрахунку пені, річних та штрафу відповідачем не оспорені.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2 102, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 207, 525-527, 625, 626, 627, 629, 638, 640, 651, 806 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 274-279, 280-289 ЦПК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», -

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, 5, оф. 220) заборгованість та збитки за Договором фінансового лізингу в загальному розмірі 47 037,57 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн., а всього 49 139,57 грн. (сорок дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять грн. 57 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко