РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом посилаючись на те, що її померлому батьку- ОСОБА_4 , її матері - ОСОБА_2 , її брату - ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка складається з 3 (трьох) кімнат, загальною площею 69,39 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107170588 від 12.12..2017 року та свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 01.12.2017р., виданим Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради. Провести розрахунок часток у спільній власності, а саме: квартирі АДРЕСА_1 , на даний час не є можливим, оскільки для цього необхідно подати заяви всіх співвласників, а один зі співвласників - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 08.06.2021 року. 08.12.2021р. державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю ОСОБА_1 після смерті її батька, ОСОБА_4 . Нотаріус мотивував відмову тим, що спадкове майно належить спадкоємцю, спадкодавцю і іншим особам на праві спільної сумісної власності.

Саме через не визначеність розміру частки померлого у спірній квартирі, позивач не може належним чином оформити свої спадкові права на спадщину яка відкрилася після смерті її батька. Крім позивача спадкоємцями першої черги є син позивача, відповідач по справі ОСОБА_3 , і дружина ОСОБА_2 . Тому позивач просить встановити, що розмір часток ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 станом на 08 червня 2021 (на день смерті ОСОБА_4 ) складає по ј частині.

В судове засідання позивач не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, налала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд заяви без його участі, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.12.2017 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить померлому ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 08.06.2021 року.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до нотаріуса, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про сиадщину у зв`язку з реєстрацією права власності спільної сумісної власності.

Відповідно до п.4.14, 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє: склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.». Видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві».

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику по справам про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані у справі докази, взявши до уваги визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 1126 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 19, 27, 30, 141, 175, 177,193, 194 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 на момент його смерті в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент смерті ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя