Справа № 487/3244/21
Провадження № 2-др/487/6/22
01 липня 2022 року м. Миколаїв
Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення,
28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №487/3244/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вирішити питання про стягнення на користь позивачки судового збору.
В заяві ОСОБА_1 також просила розглянути вказану заяву без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Рішенням суду від 20 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України судом не вирішено питання про розподіл судових витрат за вимогами про розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір 908,00 грн.(квитанція про сплату №N1E084028M).

Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., до початку судового розгляду відповідач визнав позов, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, а саме 454,00 грн., а іншу частину судового збору 454,00 грн. стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2021 року позов задоволено, однак судом не вирішено питання про судові витрати в частині вимог про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким доповнити рішення від 20 жовтня 2021 року, зазначивши про прийняте рішення щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 264, 270, 352-353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Доповнити рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зазначивши таке:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Зобов`язати фінансовий орган Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (54055, м. Миколаїв, пр. Центральний, 141-В) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого згідно квитанції № N1E084028M від 14 травня 2021 у АТ «Райффайзен Банк Аваль», що становить 454,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 01 липня 2022 року.

Суддя: З.М. Сухаревич