Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 Справа №607/23678/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення аліментів в її користь на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що їх син, який проживає разом з нею, навчається на четвертому курсі денної форми навчання Тернопільського національного технічного університету ім.. І.Пулюя на факультеті інженерії машин, споруд та технологій, форма навчання держбюджет. У зв`язку із навчанням та додатковими витратами, пов`язаними із ним (на навчальні матеріали, побутові потреби, тощо) син ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, оскільки через зайнятість на навчанні, не має змоги працювати та покривати усі свої матеріальні потреби самостійно. Крім повнолітнього сина, на утриманні ОСОБА_6 перебуває і неповнолітні донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із своїх доходів позивачка не в змозі повністю забезпечити повноцінне навчання та утримання сина, що стало підставою для звернення із даним позовом в суд.

Просить суд стягувати із ОСОБА_5 в її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісячно, і до досягнення сином 23-х річного віку або до закінчення навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати, зокрема 3 000 грн. сплачених позивачем за отриману правничу допомогу.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що він позовні вимоги визнає частково. Зазначив, що буде забезпечувати, з врахуванням допомоги, отриманої від матері, потреби повнолітнього сина, пов`язані із продовженням ним навчання після досягнення повноліття. Також зазначив, що їх повнолітній син ОСОБА_8 продовжує навчання у вищому навчальному закладі за бюджетною формою навчання, тому потреби сплачувати кошти за навчання немає. Їхній син проживає у квартирі, яка належить йому та позивачці на праві спільної сумісної власності, отже має нести витрати лише у розмірі фактично використаних ним комунальних послуг. Витрати на проїзд до навчального закладу складають близько 400 грн. на місяць. Також, вказує на те, що він щомісячно перераховує на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_9 , грошові кошти. Вважає, що визначена позивачем сума аліментів в розмірі 15 000 грн., вказує виключно на наявність у неї намірів власного збагачення, а не задоволення інтересів дітей. Він, як батько, готовий і надалі матеріально утримувати своїх дітей, однак складні життєві обставини (наявність іпотечного кредиту у зв`язку із непогашенням якого звернуто стягнення на квартиру, наявність великих боргів за житлово-комунальні послуги, непогашених кредитів отриманих в банках та фінансових установах, відсутність власного житла для проживання, необхідність утримувати непрацездатних батьків та здійснювати матеріальну допомогу неповнолітній доньці) обмежують його матеріальну спроможність. Відповідач постійно проживає разом із непрацездатними батьками, які знаходяться на його утриманні. При цьому, його мати, є особою з інвалідністю II-ї групи та потребує значних витрат для придбання медикаментів. За ним зареєстрована квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка придбана сторонами за рахунок іпотечних коштів. Вказана квартира знаходиться у фактичному користуванні позивачки, однак обтяжена іпотекою та на неї накладено арешти державною виконавчою службою при примусовому виконанні судових рішень про стягнення з відповідача грошових коштів на користь іпотекодержателя. Крім того, йому на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 належить квартира площею 58,7кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ., яка використовується для проживання сім`ї його сестри, що складається із 7 чоловік. Іншого рухомого та нерухомого майна, а також транспортних засобів він не маю. Крім того, державною виконавчою службою відносно відповідача відкрито численні виконавчі провадження про стягнення грошових коштів за рішеннями судів. У зв`язку із наявністю великої кількості боргів на все належне йому рухоме та нерухоме майно накладено арешт, на квартиру АДРЕСА_3 звернуто стягнення. Зазначене, в сукупності, підтверджує відсутність у нього матеріальної спроможності сплачувати аліменти у визначені позивачем сумі, в розмірі 15 000 грн. Крім того, заперечує проти стягнення з нього витрат позивачки на правничу допомогу.

Позивач відповіді на відзив не подавала.

Представник позивача ОСОБА_6 адвокат Дячук С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Зазначила, позивач із березня 2022 року проживає в Канаді, щомісячно перераховує кошти повнолітньому ОСОБА_8 на банківську картку.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Шмигельська О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила та просить суд відмовити у її задоволенні. Зазначила, що на даний час позивачка перебуває за кордоном, син не проживає із нею та не перебуває на утриманні матері, а тому підстави позову відпали. Утриманням сина займається батько, який регулярно надає синові кошти на власні потреби.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що у вільний від навчання час він працює, його середньомісячний заробіток складає приблизно 10 000 грн. Крім того, отримує кошти як від матері, так і від батька, хоча жодної матеріальної допомоги не потребує, та запевнив суд, що здатен самостійно забезпечувати свої потреби. Оскільки його мати ОСОБА_4 , на даний час, проживає в Канаді, стягнення аліментів на її користь порушить його права, передбачені ст.. 179 СК України. На даний час йому достатньо коштів, які він отримує від свого батька і він не має наміру заявляти до нього вимоги про стягнення аліментів. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2021 року.).

У даному шлюбі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 24.04.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради), яка на даний час є повнолітнім та проживає за місцем реєстрації матері, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6110-1 від 25.07.2018 р.).

12 січня 2022 року ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (Свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 , видане 12 січня 2022 року Тернопільським відділом ДРАЦСу у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Згідно довідки від 15.12.2021 р., ОСОБА_3 є студентом четвертого курсу, факультету інженерії машин, споруд, та технологій Тернопільського національного технічного університету ім.. І.Пулюя. Навчання здійснюється на державній основі, форма навчання денна, закінчує навчання 30 червня 2022 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 296183182 від 25.01.2022 р., державною виконавчою службою накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5 , номери запису про обтяження: 5951875 від 10.06.2014 р.; 11672235 від 20.10.2015 р.; 34024479 від 06.11.2019 р.; 3922232 від 20.10.2006 р.; квартира АДРЕСА_3 перебуває під іпотекою; розмір основного зобов`язання 30 000 доларів США.

Згідно витягу із АСВП, відносно ОСОБА_5 відкрито ряд виконавчих проваджень: №605 11128 від 06.11.2019 р., №67413434 від 08.11.2021 р., №57806652 від 30.11.2018 р.

Крім того, на утриманні ОСОБА_5 перебувають непрацездатні батьки: батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 30.05.2007 року Пенсійним фондом України) та мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інвалід ІІ-ї групи (Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 . Видане 31.10.2007 р. Пенсійним фондом України).

Як вбачається із наявних при матеріалах справи квитанцій. ОСОБА_16 регулярно перераховував на банківський рахунок свого сина грошові кошти, а саме: 19.08.2020 р. 1 002,68 Євро; 10.11.2021 р 300 Євро; 15.11.2021 року 100 Євро; 14.12.2021 року 50 Євро; 22.12.2021 р. 150 Євро; 28.12.2021 р. 400 Євро;

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів: одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання не підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що повнолітній ОСОБА_3 на утримання якого позивач просить стягувати аліменти, працює самостійно та отримує заробіток, а тому має можливість самостійно забезпечувати своє утримання. Також, суд констатує, що позивач на час розгляду справи проживає за кордоном, син ОСОБА_8 08.04.2001 року проживає самостійно від матері. Крім цього, суд зазначає, що відповідачем регулярно здійснюється перерахування коштів на утриманні свого повнолітнього сина ОСОБА_8 , що підтверджено останній у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 24 червня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан