Справа № 758/4389/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , поданої в порядку окремого провадження, заінтересована особа -ритуальна служба СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме те, що відсутній користувач місця захоронення для родинного поховання родини ОСОБА_3 та те, що ОСОБА_3 при житті був користувачем родинного поховання і це дає право на підпоховання його на міському Берковецькому кладовищі до існуючого місця поховання родинної могили до дружини ОСОБА_4 . В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона звернулася до ритуальної служби СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» із заявою про підпоховання ОСОБА_3 до існуючого місця поховання в межах його родинного поховання, однак їй було відмовлено з підстав відсутності підтверджуючих документів щодо його права на таке поховання.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження у порядку окремого провадження необхідно відмовити, з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ст. 315 ЦПК України надано перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 1 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 3 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, чи в заяві зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, та до заяви має бути приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Зазначених фактів та доказів суду заявником не надано.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 17 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і не має можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документа про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Як вбачається з поданої заяви, заявник ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт відсутності користувача місця захоронення родинного поховання, а також юридичний факт користування при житті ОСОБА_3 родинним похованням з метою можливості його підпоховання в ньому, однак встановлення такого факту в порядку окремого провадження не передбачено.

Враховуючи наведене вище, приходжу до переконання про те, що сама по собі вимога про відсутність права на користування родинним похованням у інших осіб, та наявність права користування померлого на родинне поховання містить спір про право, тому така заява підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 258-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданої в порядку окремого провадження, заінтересована особа -ритуальна служба СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя БУДЗАН Л.Д.