Справа № 619/651/22
Провадження № 2/535/288/22
УХВАЛА

16 серпня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Суть питання, що вирішується ухвалою.

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просила «винести рішення про зняття всіх арештів з усього рухомого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 44335844 по виконавчому листу №2015/1885/2012 та їх обтяжень. Зобов`язати Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти усі арешти з усього рухомого і нерухомого майна шляхом виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і рухомого майна про обтяження та їх обтяжень, які накладено на підставі судового наказу №2015/1885/2012 по виконавчому провадженню №44335844».

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення її сплати судового збору, оскільки позивач є непрацюючою, малозабезпеченою особою та має на утриманні неповнолітню дитину.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зміст викладених у позовній заяві вимог не дозволяє чітко встановити, з якого конкретно рухомого і нерухомого майна просить зняти арешт позивач.

Тому, позивачу слід уточнити позовні вимоги, вказавши конкретне майно, арешт з якого він просить скасувати.

Слід зазначити, що для цивільних справ про зняття арешту з майна встановлена виключна підсудність.

Зокрема, ч. 2 ст. 30 ЦПК України встановлює, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Тому, відсутність цих відомостей у позовній заяві не дозволяє чітко встановити підсудність справи для суду.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частинами 1,2,4 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача оригіналів письмових, копії яких додано до заяви.

Також копії доданих до позовної заяви доказів не підтверджені підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не містить зазначеного вище підтвердження.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2022 року встановлений в розмірі 2 481 гривні.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач об`єднала в позовній заяві 2 (дві) вимоги немайнового характеру.

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1984,80 (2481х0,4+2481х0,4=1984,80) грн.

Суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з цим позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1 984,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

11 липня 2022 року ухвалою судді позовна заява була залишена без руху та позивачу повідомлено про необхідність виправити зазначені недоліки заяви та надано строк десять днів з дня отримання позивачем ухвали для їх усунення.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов до висновку про повернення заяви з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Судом на адресу, яка зазначена ОСОБА_1 у позовній заяві, було направлено копію ухвали судді від 11 липня 2022 року про залишення без руху позовної заяви.

Як вбачається повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 15 серпня 2022 року, вказане поштове відправлення не вручене під час доставки, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, секретарем судового засідання було здійснено телефонні виклики на номер телефону, який вказаний у заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення. Проте, позивач на телефонні дзвінки не відповіла.

Після подачі 18 лютого 2022 року позовної заяви до суду, ОСОБА_1 не зверталася до суду, щоб дізнатися про стан судового провадження.

Отже, станом на 15 серпня 2022 року недоліки заяви не усунені в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст.185 ЦПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 185 ч. 3, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту та зобов`язання вчинити певні дії,вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити, що згідно з ч. 7 ст. 187 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року.

Суддя Є.А.Болибок