Справа № 276/1787/20
Провадження по справі №2/276/51/22
21 червня 2022 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:
секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, звільнення від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: (1) виключити запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , як батька, з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складений 03.04.2012 року виконкомом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, за порядковим номером 24; (2) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №276/1388/14-ц, шляхом припинення їх стягнення, з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили; (3) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №276/1388/14-ц.
В обґрунтування позову зазначає, що в період з 23.09.1995 р. по 27.10.2014 р. позивач та відповідач перебували між собою в шлюбі.
Під час вказаного шлюбу у подружжя народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В зв`язку з тим, що дитина народжена у шлюбі, на підставі ч.1 ст.122 СК України, до актового запису про народження ОСОБА_3 № 24 від 03.04.2012 року включені відомості про позивача, як батька дитини.
Позивач вважає, що є всі підстави вважати, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №276/1388/14-ц з його стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На думку позивача, у зв`язку з тим, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , наявні також достатні правові підстави для припинення стягнення з нього аліментів на її утримання і звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на утримання цієї дитини.
05.03.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 26.03.2021 року призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.
Ухвалою суду від 21.09.2021 року призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.
Ухвалою суду від 21.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача - адвокат Кравець М.А. направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача і його представника, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, не заперечили проти заочного розгляду справи.
Відповідач,ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавала.
Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з матеріалами справи, сторони з 23.09.1995 року по 27.10.2014 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 23.09.1995 року та копією рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.10.2014 року, справа №276/1298/14-ц (а.сп.8-9).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області 03 квітня 2012 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 24 від 03.04.2012 року. Батьками у свідоцтві вказані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.сп.4).
Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2014 року по справі №276/1388/14-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.сп.11).

Ухвалою суду від 26.03.2021 року за клопотанням представника позивача у справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

16 червня 2021 року до суду за вих.. №СЕ-19/111-21/17378-БД від 01.06.2021 року надійшло повідомлення судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що 31.05.2021 року для відбору експериментальних зразків до експертного центру ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дитина - ОСОБА_3 не з`явилися (а.сп.63).

Ухвалою суду від 21.09.2021 року за клопотанням представника позивача у справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

19 січня 2022 року до суду за вих.. №СЕ-19/111-21/48159-БД від 30.12.2021 року надійшло повідомлення судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що 28.12.2021 року для відбору експериментальних зразків до експертного центру з`явився ОСОБА_1 , проте ОСОБА_2 та дитина - ОСОБА_3 не з`явилися, проведення молекулярно-генетичної експертизи не є можливим. Відбір порівняльних зразків не проводився. (а.сп.106).

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Вимогами ст.122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У відповідності до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ч.1 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Водночас, статтею 109 цього ж Кодексу передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

У свою чергу, суд бере до уваги той факт, що відповідачка ОСОБА_2 неодноразово не з`являлася до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для відбору порівняльних зразків з метою проведення молекулярно-генетичної експертизи та у зв`язку з цим відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи не здійснювався. Дані обставини, суд розцінює як неналежне (недобросовісне) виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків, відповідачка ОСОБА_2 про призначення молекулярно-генетичної експертизи по справі та необхідність її явки з дитиною до експертної установи була повідомлена належним чином, що підтверджується її особистою розпискою від 24.05.2021 року, а також роздруківкою відстеження відправлення з офіційного сайту Укрпошти.

Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку молекулярно-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачці, яка є повнолітньою дієздатною особою.

Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків проведення призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи фактично стало неможливим.

Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у відповідача та її доньки.

Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі.

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення факту ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Нез`явлення відповідачки до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів дитини для проведення молекулярно-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї.

Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість відповідачем взяти участь у проведенні судової генетичної експертизи, суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Також в матеріалах справи наявний звіт тесту ДНК на батьківство від 22.05.2019 року, виконаного лабораторією Еndeavor DNA за участі дитини - ОСОБА_3 і ймовірного батька - ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного звіту, ймовірність батьківства ОСОБА_1 - 0 %. ОСОБА_5 батько виключений в якості біологічного батька тестованої дитини (а.сп.16).

З урахуванням викладених обставин, а саме: ухилення відповідачки ОСОБА_2 від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі відповідачки та її доньки провести неможливо, доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі відповідачки у призначеній судом експертизі; відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі; неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, враховуючи вищезазначені обставини, давши оцінку всім дослідженим доказам у їх сукупності, встановивши їх достовірність на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька підлягає задоволенню.

Крім того, Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 273 ч. 4 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В постанові Верховного Суду від 15.05.2019 р. (справа №511/219/18) зазначено, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Таким чином, виключення відомостей про ОСОБА_1 , як батька ОСОБА_3 є обставиною, яка припиняє обов`язок утримувати дитину у зв`язку з чим, заявлена вимого позивача щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості за аліментами є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265, 280 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити з актового запису №24 про народження ОСОБА_3 , складеного 03 квітня 2012 року виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №276/1388/14-ц, шляхом припинення їх стягнення, з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №276/1388/14-ц.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_4 виданий Вол.-Волинським РВ УМВС України в Житомирській області16 грудня 1996 року.

Повний текст рішення виготовлено та оголошено 29.06.2022 року.

Суддя А.М. Збаражський