ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 387/1652/13-ц

провадження № 22-ц/4809/179/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Савченко Н. В.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»,

заінтересована особа ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2021 року у складі судді Майстера І. П. і

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (далі ТОВ «ФК «Фінрайт») звернулось до суду із заявою та просило видати дублікат виконавчого лсита № 387/1652/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00034599/1 від 10.01.2013 в розмірі 62 956,23 грн у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00034599/1 від 10.01.2013 в розмірі 62 956,23 грн, а також судових витрат у сумі 629,57 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00034599 від 10.01.2013 кошти в сумі 62 956,23 грн, а також судові витрати в розмірі 629,57 грн.

12.12.2013 стягувачу Добровеличківським районним судом Кіровоградської області на виконання зазначеного вище рішення видано виконавчі листи.

З 27.05.2015 було розпочато процедуру лівцідації ПАТ «Імексбанк», а 14.08.2019 останнім на адресу Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було направлено рекомендованими поштовими відправленнями разом із заявами про відкриття виконавчого провадження виконавчі листи № 387/1652/13-ц.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020, яка залишена без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2021 року, у справі № 387/1652/13-ц замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «ФК «Фінрайт».

15.06.2021 заявник отримав лист Добровеличківського РВ ДВС Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро), в якому було зазначено, що 15.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 387/1652/13-ц стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

ТОВ «ФК «Фінрайт» зверталось до ПАТ «Імексбанк» із заявою, в якій просило надати інформацію про облік повернення виконавчого листа № 387/1652/13-ц за період часу з 15.09.2020, передати його правонаступнику, а у разі відсутності підтвердження отримання, просило надати довідку (лист) про відсутність (втрату) виконавчого документа, на що отримало лист від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відсутність відомостей про рух виконання зазначеного виконавчого листа.

Заявник зазначає, що від попереднього власника до ТОВ «ФК «Фінрайт» виконавчий лист № 387/1652/13-ц не передавався, від виконавчої служби на адресу заявника не надсилався, підтвердження про отримання його ПАТ «Імексбанк» відсутні, а тому вважає, що його було втрачено при пересиланні.

Боржник ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором та добровільно не сплачує наявну суму заборгованості, а тому заявник звернувся до суду із відповідною заявою.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Фінрайт» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 387/1652/13-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 62 956,23 грн задоволено частково.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 387/1652/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя села Андріївка Добровеличківського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за договором № 999-00034599/1 про надання кредиту від 10.01.2013, у цивільній справі за позовом ПАТ «Імексбанк» (м. Одеса пр. Гагаріна 12-а, ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 62 956 грн 23 коп відповідно до рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2013 року у цивільній справі № 387/1652/13-ц.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий лист у стягувача відсутній у зв`язку з його втратою та не перебуває на виконанні у Добровеличківському ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Враховуючи, що відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права, суд першої інстанції вважав, що заяву ТОВ «ФК «Фінрайт» необхідно задовольнити частково, оскільки рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області по справі № 387/1652/13-ц в частині стягнення судових витрат в сумі 629,57 грн виконано у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» про видачу дубліката виконавчого листа відмовити, а також судові витрати по справі покласти на заявника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції ухвалу винесено 25 жовтня 2021 року, а направлено учаснику справи 01 листопада 2021 року, а також тим, що оскаржувана ухвала не містить всіх імен або найменувань учасників справи.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що заявник не вжив усіх заходів щодо відшукування виконавчого документа та відсутні докази втрати виконавчого листа при пересиланні.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд не звернув уваги на те, чи є належні та допустимі докази невиконання боржником рішення про стягнення коштів, а виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває.

При цьому, заявником не доведено сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби, а факт відсутності виконавчого документа взагалі не свідчить про те, що його було втрачено.

До суду першої інстанції не надано переконливих доказів того, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання не сплив та наявні підстави для поновлення такого строку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Голованов О. П. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ТОВ «ФК «Фінрайт» в судове засідання апеляційного суду не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки заявник про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2013 у справі № 387/1652/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за договором № 999-00034599/1 про надання кредиту від 10.01.2013 в сумі 62 956,23 гривень 23 копійки та судові витрати в сумі 629 гривень 57 копійок.

Згідно з ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2013 року по цивільній справі № 387/1652/13-ц (провадження № 2/387/498/13) за позовом ПАТ «Імексбанк» м. Одеса до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 62 956,23 грн, а саме стягувача на ТОВ «ФК «Фінрайт» (61183, місто Харків, вулиця Дружби Народів, 228Б, ).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.01.2021 по справі № 387/1652/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020 - без змін.

Зі змісту листа начальника Добровеличківського РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мазур Л. М. від 15.06.2021 № 6569/19.6-17 встановлено, що на виконанні у відділі знаходився виконавчий лист № 387/1652/13-ц від 12.12.2013, виданий Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за договором № 999-00034599/1 про надання кредиту від 10.01.2013 в сумі 62 956,23 гривень. Державним виконавцем 28.08.2019 згідно з ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 59910039 та направлено сторонам для належного реагування та виконання. Згідно з п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 15.09.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлення ПАТ «Імексбанку». З дати повернення виконавчого документа і по теперішній час вищевказаний виконавчий лист на виконання до відділу ДВС не надходив. Щодо виконавчого листа №387/1652/13-ц від 12.12.2013, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» судових витрат в сумі 629,57 грн, рішення суду виконано у повному обсязі і винесено постанову згідно з п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено органу що видав вищевказаний виконавчий лист, тобто до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Згідно з листом від 23.07.2021 № 078-60-118/21 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлено, що з 31.08.2020 повноваження під час здійснення ліквідації банку здійснюються Фондом безпосередньо. У Фонді відсутня інформація щодо виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00034599/1 від 10.01.2013, так як останній безпосередньо до Фонду не надходив.

Зі змісту заяви встановлено, що виконавчий лист відсутній у стягувача у зв`язку з його втратою та відсутній у Добровеличківському ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захисті відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушеннястатті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявоюпро це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листає його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справита судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувачата в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Судуу складі Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі№ 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19) та від 18 листопада 2020 рокуу справі № 263/4331/18 (провадження № 61-8286св20), від 21 липня 2020 року у справі № 635/2225/13-ц (провадження № 61-7731св21).

Відповідно до частини 1 статті 21 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час ухвалення рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2013) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 2 цієї статті зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної силичи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 вкзаної статті визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`являти виконавчий документ до виконання.

Разом з тим, за правилами частини першої статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21).

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2013 у справі № 387/1652/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за договором № 999-00034599/1 про надання кредиту від 10.01.2013 року в сумі 62 956,23 грн 23 коп та судові витрати в сумі 629 грн 57 коп (том 1 а. с. 3-4, том 2 а. с. 1-3).

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2013 року по цивільній справі № 387/1652/13-ц (провадження № 2/387/498/13) за позовом ПАТ «Імексбанк» м. Одеса до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 62 956,23 грн, а саме стягувача на ТОВ «ФК «Фінрайт» (61183, місто Харків, вулиця Дружби Народів, 228Б, ) (том 1 а. с. 59-60, том 2 а. с. 66-67, том 3 а. с. 4-5).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.01.2021 по справі № 387/1652/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2020 - без змін (том 1 а.с. 6-9, том 2 а. с. 105-108, том 3 а. с. 6-9).

Постановою Верховоного Суду від 17 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 січня 2021 року без змін (том 2 а. с. 194-198).

З метою з`ясування інформації щодо стану примусового виконання рішення у справі № 387/1652/17, заявник звернувся із відповідною заявою до начальника Добровеличківського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Дніпро) (том 3 а. с. 10-11).

Зі змісту листа начальника Добровеличківського РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Мазур Л.М. від 15.06.2021 № 6569/19.6-17 встановлено, що на виконанні у відділі знаходився виконавчий лист № 387/1652/13-ц від 12.12.2013, виданий Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за договором № 999-00034599/1 про надання кредиту від 10.01.2013 в сумі 62 956,23 грн.

Державним виконавцем 28.08.2019 згідно з ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 59910039 та направлено сторонам для належного реагування та виконання.

Згідно з п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 15.09.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлення ПАТ «Імексбанк».

З дати повернення виконавчого документа вищевказаний виконавчий лист на виконання до відділу ДВС не надходив.

Також у вказаному листі щодо виконавчого листа № 387/1652/13-ц від 12.12.2013, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» судових витрат в сумі 629,57 грн зазначено, що рішення суду виконано у повному обсязі і винесено постанову згідно з п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено органу що видав вищевказаний виконавчий лист, тобто до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області (том 3 а.с. 12).

Також, з метою з`ясування інформації щодо обліку виконавчого листа № 387/1652/17, заявник звернувся із відповідною заявою до ПАТ «Імексбанк» (том 3 а. с. 13).

За змістом листа від 23.07.2021 № 078-60-118/21 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлено, що з 31.08.2020 повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Імексбанк» здійснюються Фондом безпосередньо та зазначено, що у Фонді відсутня інформація щодо виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00034599/1 від 10.01.2013, так як останній безпосередньо до Фонду не надходив (том 3 а.с. 14).

Аналізуючи встановлені судом обставини та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку, що доказів того, що заборгованість ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 387/1652/13-ц в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00034599 віл 10.01.2013 в розмірі 62 956 грн 23 коп погашена, матеріали справи не містять, що дає підстави вважати, щорішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2013 року у вказаній частині не виконано.

Виданий судом на підставі вказаного рішення виконавчий лист, станом на дату звернення стягувача з заявою про вилачу дублікату виконавчого листа, на виконанні не перебуває, докази вручення його ПАТ «Імексбанк» після винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа матеріали справи не містять, як наслідок, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, а ТОВ «ФК «Фінрайт», яке є правонаступником ПАТ «Імексбанк», звернулось до суду із заявою про вилачу дублікату виконавчого листа в межах строку для його пред`явлення.

З огляду на зазначене, видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» про видачу дубліката виконавчого листа.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції ухвалу винесено 25 жовтня 2021 року, а в порушення ч. 3 ст. 272 ЦПК України направлено 01 листопада 2021 року, а також про те, що в порушення п. в ч. 1 ст. 260 ЦПК України оскаржувана ухвала не містить всіх імен або найменувань учасників справи, на правильне по суті вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа не впливає та висновки суду першої інстанції не спростовує, а тому не заслуговує на увагу суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що заявник не вжив усіх заходів щодо відшукування виконавчого документа та відсутні докази втрати виконавчого листа при пересиланні, спростовуються наявними в матерілах справами заявами ТОВ «ФК «Фінрайт» до ПАТ «Імексбанк» та виконачої служби, в яких заявник намагався з`ясувати місцезнаходження та стан виконання виконавчого листа, а також наданою у відповідях на відповідні заяви інфомації, щодо відсутності виконавчого документа у попереднього стягувавча та виконавчої служби, що свідчить про його втрату.

Доводи апеляційної скарги про те, що до суду першої інстанції не надано переконливих доказів того, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання не сплив та наявні підстави для поновлення такого строку, спростовуються наявним в матеріалах справи листом Добровеличківського РВ ДВС Підвенно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.06.2021 № 6569/19,6-17, в якому зазначено, що 15.09.2020 було винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Оскільки постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві було винесено 15 вересня 2020 року, а ТОВ «ФК «Фінрайт» звернулось до суду із заявою в серпні 2021, останнім не пропущенно визначений ЗУ «Про виконавче провадження» трирічний строк.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14.02.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко