Ухвала

30 червня 2022 року

м. Київ

справа № 497/1315/19

провадження № 61-5414ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Болградської міської ради Одеської області, у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на об'єкт рухомого майна - торгівельний кіоск, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на торгівельний кіоск, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із указаним рішенням, заступник прокурора Одеської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року скасовано рішення Болградського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

11 червня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у вказаній справі.

Судом першої інстанції у рішенні від 07 жовтня 2019 року встановлено, що оціночна вартість спірного майна складає 71 400, 00 грн. З огляду на викладене, заявником було сплачено судовий збір в розмірі 1 536, 80 грн.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 71 400, 00 грн (вартість спірного майна), що станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 250 = 620 250, 00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Більш того, у резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року зазначено про можливість її оскарження в касаційному порядку лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Жодних посилань на такі випадки касаційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко