Справа № 522/6343/22
Провадження № 2-з/522/212/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 червня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Абухін Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Баланюк Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Одеської міської ради про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіної Олени Володимирівни, державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Юридичний департамент Одеської міської ради, у якому заявлено такі позовні вимоги:

1. Визнати припиненим право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), станом на 05.01.2017 року.

2. Визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомості нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), станом на 05.01.2017 року.

3. Визнати недійсним правочин, оформлений актом прийому-передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року, справжність підпису на якому підтверджено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 167, 168, в частині передачі ОСОБА_1 як внеску до статутного капіталу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та прийняття ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» нежилих приміщень № 501 А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 січня 2014 року (номер запису про право власності 4423997), 5 116 800,00 грн.

4. Визнати недійсним правочин, оформлений актом прийому-передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року, справжність підпису на якому підтверджено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 167, 168, в частині передачі ОСОБА_2 як внеску до статутного капіталу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та прийняття ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., розташованого у будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року (Реєстраційний номер 10379386. Номер запису 2570, в книзі 78неж-101), 23 426 000,00 грн.

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2017 року № 33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною Оленою Володимирівною, про державну реєстрацію права власності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (ідентифікаційний код: 35697377) на об`єкт нерухомості нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

6. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058, прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Дмитром Миколайовичем, яким змінено загальну площу об`єкта нерухомості нежилих приміщень № 501 А, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) з 98,4 кв.м. на 203,3 кв.м., та доповнено підстави для державної реєстрації права власності довідкою про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року № 2020-049-8, складеною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

7. Припинити право власності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (ідентифікаційний код: 35697377) на об`єкт нерухомості нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01)

8. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 27.01.2017 року № 33603238, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною Оленою Володимирівною, про державну реєстрацію права власності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (ідентифікаційний код: 35697377) на об`єкт нерухомості нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

9. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985397, прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Дмитром Миколайовичем, яким змінено загальну площу об`єкта нерухомості нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), з 450,5 кв.м. на 505,6 кв.м., та доповнено підстави для державної реєстрації права власності довідкою про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року № 2020-049-9, складеною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

10. Припинити право власності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (ідентифікаційний код: 35697377) на об`єкт нерухомості нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Отже, у вказаній справі Одеською міською радою оскаржуються існування у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на об`єкти за вищенаведеною адресою станом на 05.01.2017 року, правочини з передачі цих об`єктів до ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та, відповідно, право власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на вищенаведені об`єкти нерухомості, які, за доводами ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», нібито є частинами громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також підстави його виникнення.

Підстави позову Одеської міської ради у цій справі покладені обставини, зокрема, щодо правомірності перебування у комунальній власності територіальної громади міста Одеси будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також безпідставності виникнення у ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» права власності на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та на нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), адже усі приміщення у вказаному будинку, у тому числі на момент передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності до ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», були фактично знищені, і, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили право власності на них та не мали права передавати неіснуючі об`єкти до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС». Крім того, міська рада також оскаржує правомірність правочинів з передачі вищевказаними фізичними особами неіснуючих приміщень до статутного капіталу юридичної особи, заперечуючи державну реєстрацію права власності на такі приміщення та проведення реєстраційних дій щодо зміни площ та характеристик приміщень після їх знищення.

Ухвалою від 17 червня 2022 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи.

23 червня 2022 року до суду надійшла заява Одеської міської ради про забезпечення позову, шляхом: заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо таких об`єктів нерухомого майна: нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); нежилих приміщень № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Заявник мотивує вимоги тим, що з огляду на наведені у позові обставини, як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» зареєстровано право власності на такі об`єкти:

- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

За доводами позову це порушує права та законні інтереси територіальної громади м. Одеси як законного власника громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинку ОСОБА_4 ), оскільки перешкоджає належному здійсненню повноважень щодо володіння, користування та розпорядження комунальним майном, що є матеріальною основою місцевого самоврядування, та створює умови для його незаконного використання ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та іншими особами в подальшому, що є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, внутрішні приміщення у «будинку ОСОБА_4 » за адресою: АДРЕСА_1 , були фактично знищені, а тому станом на момент передачі відповідних приміщень фізичними особами до ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (05.01.2017 року), станом на момент державної реєстрації за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» права власності на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , та на нежилі приміщення № 501 А, за адресою: АДРЕСА_1 (24.01.2017 року), та станом на дату внесення змін до їх площ (11.04.2020 року), наведені об`єкти не могли існувати в натурі у складі громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , як предмети матеріального світу. Відповідно, їх фактична відсутність вказує на неможливість існування цих об`єктів у складі громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування ( АДРЕСА_2 , після проведення ремонтно-реставраційних робіт для пристосування під будівлю громадського призначення.

Таким чином, у ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» не могло виникнути право власності на відповідні приміщення у 2017 році з огляду на їх знищення та, відповідно, припинення права власності на них у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що, зокрема, підтверджується наданими міською радою численними доказами, у тому числі відповідною технічною документацією.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до норм цивільного законодавства нерухомим майном є певні речі, об`єкти матеріального світу, і саме вони можуть бути об`єктами права власності. Якщо такого об`єкта не існує, то і право власності на нього виникнути не може, оскільки таке право власності буде позбавлене матеріального змісту, а повноваження власника щодо володіння, користування та розпорядження неможливо буде здійснювати, так як об`єктивно неможливо володіти, користуватись та розпоряджатись об`єктом, якого не існує.

У випадках знищення нерухомого майна, право власності на нього підлягає припиненню, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

Дана норма ще раз підтверджує те, що особа може бути суб`єктом права власності тільки на реально існуюче майно, на певний матеріальний об`єкт, а відсутність такого об`єкта виключає можливість здійснювати правомочності власника стосовно такого об`єкта.

З аналізу даної норми права вбачається, що у разі знищення майна право власності на нього існувати не може. Воно має припинятися незалежно від того, як далі поводиться власник.

Таким чином, з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи, на момент передачі спірних об`єктів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі своєї власності у власність ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» відповідних нежитлових приміщень усі приміщення у «будинку ОСОБА_4 » практично були знищені, а у зв`язку з відсутністю об`єктів речового права, відсутні і речово-правові відносини щодо них.

Отже, особи, які мали на праві власності житлові чи нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_1 («будинку Руссова»), втратили право власності на них у зв`язку із знищенням.

При цьому, з огляду на твердження ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» про те, що зареєстровані за ними об`єкти нерухомості є частиною громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок ОСОБА_4 ) загальною площею 5022,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , майнові права, зареєстровані до знищення квартир та приміщень, втратили, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а, отже, вони не мали права передавати неіснуючі об`єкти до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».

Таким чином, позивач вважає незаконною передачу фізичними особами неіснуючих приміщень до статутного капіталу юридичної особи, державну реєстрацію права власності на такі приміщення та проведення реєстраційних дій щодо зміни площ та характеристик приміщень після їх знищення, що у даному випадку і відбулося та це оскаржується у цій справі.

Отже, вбачається, що з метою створення незаконних умов для заволодіння та розпорядження об`єктами, які фактично є знищеними, вищевказані фізичні особи внесли такі об`єкти до статутного капіталу юридичної особи в порушення вимог чинного законодавства, що є неприпустимим.

Оскільки право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлові приміщення припинено у зв`язку з їх знищенням, то, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мали права розпоряджатися такими приміщеннями, в тому числі передавати їх ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» у власність.

Наголошуємо, що, як вбачається з матеріалів справи, безпосередньо акт прийому-передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року, яким оформлені оскаржувані правочини, став підставою для оформлення за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» права власності на фактично неіснуючі приміщення, що обумовило оскарження відповідних правочинів міською радою у даній справі.

Крім того, з огляду на незаконність документів, на підставі яких за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» проведено державну реєстрацію права власності на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), за доводами позову підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 27.01.2017 року № 33603238, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною Оленою Володимирівною.

Також з огляду на незаконність документів, на підставі яких за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» проведено державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), за доводами позову підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2017 року № 33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною Оленою Володимирівною.

Стосовно скасування рішень державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Д.М. від 15.04.2020 року за індексними номерами 51985397 та 51985058, слід зазначити, що згідно з ними змінені загальні площі спірних об`єктів нерухомості, у той час як жодних правовстановлюючих документів чи/або рішень суду (зокрема, щодо площ, за рахунок яких відбулося збільшення), крім документів технічної інвентаризації, під час прийняття державним реєстратором спірних рішень заявником подано не було. Отже, за доводами позову рішення державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Д.М. від 15.04.2020 року за індексними номерами № 51985058 та № 51985397 підлягають скасуванню у судовому порядку як такі, що прийняті із порушенням законодавства та за відсутності документів, що підтверджують виникнення права власності на площі об`єктів, що є фактично знищеними.

З викладеного вище вбачається, і це підтверджується матеріалами справи, що неодноразово відбувалися перереєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за різними особами на об`єкти, які на час таких перереєстрацій фактично не існували, штучно відображалися зміни їх площ без жодних правовстановлюючих документів. Тобто, вочевидь вживалися заходи на забезпечення «легалізації» факту існування цих об`єктів, а також створення уявлення того, що такі неіснуючі об`єкти нібито в подальшому стали частинами громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фактичного захоплення частини цієї будівлі, що є неприпустимим.

За результатами здійснення неодноразової перереєстрації прав на спірні об`єкти, внесення зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» зареєстровано право власності на такі об`єкти: нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); нежилі приміщення № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що і оскаржується міською радою у цій справі.

Отже, у разі задоволення цього позову Одеська міська рада має намір вживати всі необхідні заходи щодо відновлення свого порушеного та невизнаного права на володіння, користування та розпорядження громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, ініціювання якнайшвидшого виконання судового рішення у справі.

Натомість, враховуючи поширену недобросовісну практику перереєстрації державними реєстраторами за заявами осіб, права власності яких оскаржуються, речових прав на такі об`єкти за іншими особами вже під час судового розгляду, вчинення відповідних реєстраційних дій за заявою ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» унеможливить виконання судового рішення.

Протягом судового розгляду даної справи та до набрання відповідним судовим рішенням законної сили ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» має безперешкодну реальну можливість вільно розпорядитися спірними об`єктами, яких фактично не існує, здійснивши їх «віртуальне» відчуження або передавати у користування повністю чи частково, змінювати їх технічні характеристики, інші відомості, що мають зазначатися у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за результатами вчинення відповідних реєстраційних дій та прийняття рішень щодо цих об`єктів.

При цьому, у разі такого «відчуження» наведених об`єктів (їх частин), зміни відомостей щодо них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням у справі, задоволення позовних вимог буде невільовано та вже не дозволить відновити порушені та невизнані права територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , адже стосовно вищенаведених об`єктів державним реєстратором вже буде прийняте інше рішення про державну реєстрацію права власності та/або внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і матиме місце факт державної реєстрації права власності третіх осіб на це майно як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або зміна відомостей про такі об`єкти.

Отже, внаслідок цього для відновлення порушених та невизнаних прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль, що полягатимуть у необхідності звернення із відповідним позовом (позовами) до нового власника (власників), права якого (яких) також можуть бути порушені внаслідок такого відчуження, а також оскарження відповідних реєстраційних дій та рішень, та/або залучення цих осіб до участі у цій справі.

Ускладнить виконання рішення суду у такому випадку й передача інших речових прав на відповідні об`єкти повністю чи частково іншим особам, що також підлягає державній реєстрації у визначених законом випадках. Зазначена ситуація матиме наслідком об`єктивну необхідність звернення Одеської міської ради після вирішення даного спору із іншими позовами до осіб, права яких також можуть бути порушені внаслідок передачі їм речових прав на фактично неіснуючі об`єкти.

Отже, з метою запобігання подальшому відчуженню спірних об`єктів, права на які зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, передачу інших речових прав на них, що матиме наслідком проведення відповідних перереєстрацій (так званих «перекидок») у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, під час розгляду цієї справи у суді, внаслідок чого для відновлення прав територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради необхідно буде докласти значних зусиль, що полягатимуть у необхідності звернення з іншими позовними вимогами до третіх осіб, права яких також можуть бути порушені внаслідок такого набуття ними речових прав на це майно (його частину), а також скасуванням відповідних рішень державних реєстраторів, в тому числі нотаріусів, а ефективний захист прав міської ради у цій справі у разі задоволення позову у такому випадку не відбудеться, вважаємо, що існують підстави для забезпечення цього позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаних об`єктів, права на які зареєстровані за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».

Дана справа є надзвичайно актуальною та такою, що викликає суспільний резонанс. Громадськість уважно стежить за подіями, що відбуваються навколо загальновідомого історичного об`єкта пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Будинку «Руссова», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, що також підтверджується широким висвітленням відповідних подій у ЗМІ та соціальних мережах, що, зокрема, є публічно доступно у мережі Інтернет.

Більш того, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області у листі від 13.07.2020 року № 4/1-9685, копія якого додана до позову, повідомлено про встановлені в рамках досудового розслідування факти незаконної державної реєстрації за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» права власності на об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 . Більш того, згідно з постановою про визнання юридичної особи потерпілою від 16.07.2020 року, що винесена старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області (копія додана до позову), Одеська міська рада визнана потерпілою в рамках відповідного кримінального провадження. Викладене свідчить про очевидні ознаки протиправності оформлення права власності за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та порушення прав та інтересів особи, яка звернулася до суду.

Отже, позов у справі спрямований на недопущення «легалізації» оформлення права власності на фактично неіснуючі об`єкти. Одеська міська рада, заявляючи цей позов як «потерпіла особа», наполягає, що боротьба зі штучним створенням відповідачами передумов для захоплення частини об`єкта культурної спадщини у місті є метою, яка безумовно становить значний суспільний інтерес для територіальної громади міста Одеси, особливо в умовах воєнного стану, та сприяє розвитку міста, усуваючи негативні прояви недобросовісних дій, тому застосування заявлених заходів забезпечення позову є абсолютно виправданим та пропорційним вищевикладеній меті механізмом, дозволить «зафіксувати» існуючі обставини, не допустивши їх зміни внаслідок зловживань з метою перешкоджання здійсненню належного правосуддя та ухилення від відповідальності за неправомірні дії, а також не призведе до жодних негативних наслідків. При цьому, з викладеного у цій заяві вбачається, що заявлені заходи забезпечення позову вочевидь є співмірніми заявленим позовним вимогам.

Таким чином, вважають, що існують підстави для забезпечення цього позову, адже невжиття таких заходів очевидно істотно ускладнить та навіть може унеможливити виконання рішення суду, а ефективний захист та поновлення порушених та невизнаних майнових прав та інтересів Одеської міської ради фактично не відбудеться.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні, адже згідно із цією заявою воно не є обов`язковим.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник просить заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, реєстрація права власності яких оскаржується.

Таким чином, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення може ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, суд приходить до висновку, що такий спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника Одеської міської ради (м. Одеса, Думська площа, 1, ідентифікаційний код 26597691) про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову Одеської міської ради у цивільній справі № 522/6343/22, шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо таких об`єктів нерухомого майна:

- нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- нежилих приміщень № 501 А, загальною площею 203,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Р. Д. Абухін