Справа № 344/576/22
Провадження № 2/344/1612/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» - Балагутрак В.В. 13.01.2022 р. звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.07.2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н (далі за текстом - Кредитний договір). Положеннями Анкети-заяви визначено, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Позивач відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок, встановив ліміт кредитування та здійснював обслуговування. ОСОБА_2 зобов`язувався у строки здійснювати погашення заборгованості. За цим договором ОСОБА_2 був наданий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000 грн. Позичальник ОСОБА_2 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тому виникла прострочена заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

На день смерті позичальника ОСОБА_2 існувала заборгованість за простроченим тілом кредиту по кредитному договору перед Банком в розмірі 7944,64 грн., яка складається із 7666,13 грн. - заборгованість за тілом кредита; 278,51 заборгованість за простроченими відсотками.

Від імені Банку на адресу Першої Івано-Франківської Державної нотаріальної контори 12.02.2021 року була надіслана претензія кредитора. 16.03.2021 р. була отримана відповідь, у якій зазначалося, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Вважають, що спадкоємцем, який постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 , оскільки він проживав за однією адресою із позичальником ОСОБА_2 , що було підтверджено відомостями з паспорта відповідачів. На адресу спадкоємця ОСОБА_1 17.07.2021 р. було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцем не виконана. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Тому просив стягнути із спадкоємця ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06.07.2016 р. у розмірі 7944,64 грн., та судові витрати.

26.01.2022 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано копію спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_2 .

28.04.2022 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області витребувано із сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Івано-Франківській області відомості про цінне рухоме майно транспортні засоби, які зареєстровано на ОСОБА_2 .

30.05.2022 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 скористався правом подання відзиву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки відсутні будь-які докази існування кредитних правовідносин між його батьком та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», відсутній кредитний договір, розписка про отримання ОСОБА_2 банківської картки. Крім того, зазначає, що хоч і проживав разом із батьком ОСОБА_2 на момент його смерті, проте будь-якого майна не успадковував, оскільки батько не мав нічого у власності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та вирішити питання щодо розподілу судових витрат (а.с.104-107).

Представник АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, зокрема, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Із матеріалів справи встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» і ОСОБА_2 06.07.2016 укладений Договір про надання банківських послуг, який складається з таких документів: Анкети-заяви, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. З усіма документами, які складають Договір про надання банківських послуг, ОСОБА_2 ознайомилася до його укладення, тобто до підписання Анкети-заяви від 06.07.2016, про що прямо вказано в тексті цього документу, та відповідно підтверджується його власноручним підписом в Анкеті-заяві (а.с.20-60).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.64).

На день смерті позичальника ОСОБА_2 існувала заборгованість за простроченим тілом кредиту по кредитному договору перед Банком в розмірі 7944,64 грн., яка складається із 7666,13 грн. - заборгованість за тілом кредита; 278,51 заборгованість за простроченими відсотками (а.с.13).

Оскільки зі смертю боржника ОСОБА_2 відносини між кредитором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і боржником за договором кредиту припинилися, а спадкоємці сторонами за договором кредиту не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту.

Зобов`язання по поверненню кредиту у даному випадку включається до складу спадщини, тому застосовуються не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню норми Книги 6 Спадкове право ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1282 ЦК України, а саме: суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одноразового платежу, і якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Таким чином позивач, в супереч вимогам ст.1282 ЦК України, звернувся із позовом до боржника із вимогою про стягнення заборгованості за договором кредиту, замість звернення стягнення на спадкове майно. Тому, заявлений в цій справі позов про стягнення заборгованості, відповідно до ст. 16 ЦК України, не може вважатися належним способом захисту порушеного права.

Окрім того, суд при прийнятті рішення зазначає наступне.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

За змістом ст..ст. 1268, 1282 ЦК України для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема часткова відповідальність, в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З витребуваної судом спадкової справи після смерті ОСОБА_2 встановлено, що спадкова справа відкрита на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПРИВАТ БАНК»(а.с.91-102).

Спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.67).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 нерухоме майно відсутнє (а.с.108).

Згідно витребуваної судом інформації щодо наявності у ОСОБА_2 транспортних засобів встановлено, що згідно бази даних за останнім транспортні засоби не зареєстровані (а.с.143-144).

Судом не встановлено наявність будь якого спадкового майна, яке могло б бути успадковане після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідач зареєстрований за однією адресою з боржником, який помер, також не можуть бути підставою для задоволення позову банку, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1281-1282 ЦК України, ст. ст. 141, ч. ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2022 року.

Суддя Богдан АТАМАНЮК