Справа № 305/1771/20
Провадження по справі № 2/305/70/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивував тим, що між ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якої, ним у присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_3 позику, а саме грошові кошти в сумі 170000 гривень. Факт отримання позичальником вазаної вище позики підтверджується також підписом на розписці свідка ОСОБА_5 . У розписці визначено термін до якого позичальник зобов`язався повернути всю суму боргу позикодавцю - до 20.11.2017. Позика позичальником не повернута, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, зокрема в частині повернення позики. Станом на дату подання позову грошові кошти відповідачем не повернуті в повному обсязі, звернень щодо продовження строків виконання зобов`язання (повернення коштів) не надходило. Враховуючи, що кошти позичались ним відповідачу на прохання ОСОБА_5 , який на той час був у дружніх стосунках з відповідачем і запевняв в гарантованості виконання відповідачем своїх зобов`язань, він звернувся до ОСОБА_5 за відповідними поясненнями. На його усне звернення, ОСОБА_6 надав письмові пояснення щодо укладеного договору позики у формі розписки та щодо відомих йому обставин з предмета позову. У своїх свідченнях ОСОБА_5 , ще раз підтвердив факт передачі від ОСОБА_4 відповідачу коштів в сумі 170 тисяч гривень, з зобов`язанням відповідача повернути кошти до 20.11.2017. На його звернення до відповідача, останній зазначив, що має намір позику повернути, але коли у нього будуть вільні кошти. На його дзвінки відповідач не відповідає уже протягом року, на прохання передані через ОСОБА_5 , зустрітися не реагує. Всіма своїми діями, бездіяльністю, нехтуванням щодо його звернень, відповідач вказує на небажання виконувати взяті насебе зобов`язання з повернення позичених коштів. Оскільки позика мала бути повернута 20.11.2017 і відповідач не здійснив таке повернення, починаючи з 21.11.2017 має місце простроченя виконання зобов`язання. Отже, крім повернення отриманих коштів, відповідач зобов`язаний також сплатити три проценти річниз від простроченої суми таінфляційні втрати. Керуючись ст.625 ЦК України, позивач нарахував на суму неповернутих коштів 3% річних, загалом в розмірі 151600 гривень, а також інфляційнівтрати , загалом у розмірв 29468,94 гривень. На підставі наведеного просив ухвалити рішення , яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 170000 гривень, 3% річних в розмірі 15160 гривень, інфляційні втрати у розмірі 29468,94 гривень, загалом 214628,94 гривень. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_7 від 19.11.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

21.12.2020 представник позивача, адвокат Сергєєв Петро Олександрович надіслав до суду електронною поштою клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивує тим, що позивач ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.12.2020. Враховуючи те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво просив зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників чи законного представника позивача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 15.03.2021, провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 06.10.2021 поновлено провадження у справі. Залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ., як правонаступника померлого позивача ОСОБА_4 .

Представник позивача, адвокат Сергєєв Петро Олександрович в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Зазначив, що оригінал розписки знаходиться в позивача.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, адвокат Любченко Наталія Анатоліївна в судове засідання, повторно, не з`явилися. Про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Відзив на позов не подавали.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Судом встановлено, що між громадянином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено договір позики, за яким ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 позику в сумі 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень. При цьому, ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання повертати суму боргу в строк до 20.11.2017, що стверджується розпискою відповідача.

Факт отримання ОСОБА_3 вказаних грошових коштів підтверджується також підписом свідка ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 позикодавець ОСОБА_4 помер у віці 45 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 грудня 2020 року.

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем, який прийняв спадщину, являється його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується довідкою Першої Київської державної нотаріальної контори№7483/02-14 від 16 липня 2021 року.

З вказаної довідки вбачається, що 30 грудня 2020 року Першою Київською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , було заведено спадкову справу №1541/2020. Із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , останнє місце реєстрації АДРЕСА_3 . Інші заяви про прийняття спадщини або заяви про відмову від прийняття спадщини станом на 16 липня 2021 року не надходили. У спадковій справі видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 .

У статті 1216 ЦК України, зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, позивач, ОСОБА_2 , як спадкоємець померлого ОСОБА_4 набув право вимоги до відповідача ОСОБА_3 за договором позики, укладеним з його померлим батьком.

З положень статті 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичними вимогами, що пред`являються.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що договором між сторонами не було обумовлено сплату процентів, тому такі повинні нараховуватися у відповідності до облікової ставки НБУ.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц.

З розрахунку, який надано позивачем у позовній заяві слідує, що станом на 11 листопада 2020 року (дата звернення з позовом до суду) заборгованість відповідача за договором позики становить 214628,94 гривень, зокрема: 170000 - основний борг; 15160 гривень - 3% річних; 29468,94 гривень - інфляційні нарахування за період з грудня 2018 року по жовтень 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд встановив, що між сторонами існують позикові відносини.

Наявність у позивача ОСОБА_2 , який являється спадкоємцем позикодавця ОСОБА_4 розписки ОСОБА_3 свідчить про існування між сторонами позикових відносин та підтверджує факт отримання боржником коштів за договором позики від позикодавця ОСОБА_4 , так і зобов`язання повернути ці кошти ОСОБА_4 в термін до 2011.2017.

Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору позики.

Поряд з цим, відповідачем та його представником жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Крім того, з урахуванням задоволення позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача, слід стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 2146,29 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 214628,94 (двісті чотирнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 94 копійки, що складається з наступного:

- 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень - сума позики;

- 15160 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят) гривень - 3% річних;

- 29468,94 (двацять дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 94 копійки - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 2146,29 (дві тисячі сто сорок шість) гривень 29 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_4 .

Відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 27 червня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк