Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/994/21
Провадження № 2/499/55/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 червня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення фактів що мають юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, яка діє від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , шлюб між якими було зареєстровано 20.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №21. Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідними синами померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5/8 частки та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/8 частки кожному на двоповерховий кам`яний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 137,1 кв.м., житловою площею 73,4 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1278 га, кадастровий номер :02:001:0575, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на бар на десять місць з відділом продтоварів та літньою площадкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без земельної ділянки та складається з одного одноповерхового кам`яного будинку, загальною площею 34,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на легкового автомобілю SKODA ROOMSTER STYLE, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову посилалася та ту обставину, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 біля берегів Федеративної Республіки Нігерія перебуваючи на судні, про що видане відповідне свідоцтво про смерть. Окрім позивача, спадкоємцями померлого є їх спільні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також син померлого від першого шлюбу ОСОБА_4 , тобто відповідач. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка вказана вище.

Після звернення до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав, позивачу було надано письмові відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про смерть спадкодавця видане на ім`я « ОСОБА_7 » без зазначення по батькові та у свідоцтві про смерть відсутня дата та місце народження померлого, що позбавляє можливості встановити ідентичність померлої особи, тому позивач звертається до суду з заявою про встановлення вищевказаних фактів та у зв`язку з неможливістю у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину просила визнати за нею та її дітьми право власності на належні їм частки у спадковому майні, виходячи з рівності часток та тієї обставини, що право власності на житловий будинок було зареєстроване в період шлюбу та є спільною власністю подружжя.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, додатково пояснили, що житловий будинок є спільною власністю подружжя, оскільки хоча житловий будинок був набутий померлим ОСОБА_6 на підставі договору дарування, однак після реконструкції право власності на дане майно було зареєстровано в період шлюбу, що дає підстави для визнання його спільною власністю подружжя.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме заперечував проти задоволення позову лише в частині визначення часток власності у житловому будинку та вважав, що даний будинок не належить до спільної власності подружжя, оскільки був набутий померлим на підставі договору дарування, отже відноситься до особистої приватної власності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, беручи до уваги покази свідків та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

При дослідженні письмових доказів, суд були встановлені наступні обставини, які в свою чергу були повністю визнані стороною відповідача.

Відповідно до посвідченого перекладу свідоцтва про смерть №D100077824 від 11.12.2019 року, зареєстровано в реєстрі за №2809 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вік на момент смерті 55 років, місце смерті морський танкер «Фо Вайнд», 3й поверх, 9, Ворф роад, Апапа, Лагос.

Відповідно до посвідченого перекладу медичного свідоцтва про смерть від 14.12.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №2811, ОСОБА_7 помер на морському танкері «Фо Вайнд», 3й поверх, 9, Ворф роад, Апапа, Лагос, Нігерія, у віці 55 років, 10.12.2019 року.

Відповідно до наявної копії паспорту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб, 20.02.2009 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копій свідоцтв про народження батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2011 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 , підстава рішення XI сесії VI скликання виконкому Петрівської селищної ради 26.10.2011 року №158-VI.

Згідно копії даного рішення, вищевказане свідоцтв було видане замість договору дарування у зв`язку з реконструкцією вищевказаного житлового будинку.

Відповідно до копії договору дарування від 13.03.2001 року ОСОБА_6 прийняв у дар житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_6 належить земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1278 га надана для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до копії договору дарування від 13.03.2001 року ОСОБА_6 належить бар на десять місць з відділом продтоварів та літньою площадкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без земельної ділянки.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_6 належить автомобіль SKODA ROOMSTER STYLE, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно копії спадкової справи, ОСОБА_1 , від свого імені та від імені неповнолітніх дітей звернулася до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, також з аналогічною заявою звернувся до нотаріуса відповідач ОСОБА_4 , який відповідно до свідоцтва про народження є сином померлого ОСОБА_6 .

Присутні у судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, підтвердили факт того, що померлий ОСОБА_7 , який був моряком та помер під час рейсу є ОСОБА_6 , чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому суд не бере до уваги покази свідків та пояснення сторін щодо періоду спільного проживання померлого з позивачем, обставин реконструкції спірного будинку, оскільки вони не стосуються предмету доказування по даній справі та не впливають на зміст рішення.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходив з такого.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу.

У відповідності із ст.ст. 293, 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин між позивач, її синами та померлим є необхідним для оформлення спадщини.

Факт, про вставлення якого просить позивач має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення громадянських прав позивача та її дітей, що підтверджується листом нотаріуса.

Також, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що дослідженими судом доказами, поясненнями свідків підтверджено той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто є чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дана обставина також визнана відповідачем, то позовна заява підлягає задоволенню в даній частині у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, то застосовуючи норми матеріального права, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 позивач прийняла у встановленому законом порядку: звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від свого імені та імені дітей, що підтверджується матеріалами зі спадкової справи.

Оформлення спадкового майна не є можливим в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до відповіді нотаріуса, з якої вбачається, що оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку під ним у нотаріальному порядку не є можливим через різний статус даного майна, право власності на житловий будинок було зареєстровано під час шлюбу, а на земельну ділянку до шлюбу.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Позивач вважає житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя, оскільки право власності на нього було зареєстроване під час перебування ОСОБА_6 у шлюбі з нею. Однак суд з таким твердженням погодитися не може, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

Згідно зі статтею 57 СК України у редакції на час укладення сторонами шлюбу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

І саме той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей (частина перша статті 59 СК України).

У статті 60 СК України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також вказано, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).

Можна зробити висновок, що за загальним правилом майно, набуте одним з подружжя до шлюбу, є його особистою приватною власністю, як і доходи, які воно приносить, тоді як спільною сумісною власністю подружжя є майно, набуте під час шлюбу.

Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

З матеріалів справи було достовірно встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був набутий померлим ОСОБА_6 до шлюбу на підставі договору дарування, отже не може відноситися до спільної сумісної власності подружжя.

Проведення реєстрації права власності після здійснення реконструкції не змінює правовий статус даного об`єкту, за винятком випадку, якщо б позивач довів, що даний будинок зазнав перетворень і збільшився у вартості за рахунок особистих вкладень позивача та у розумінні частини першої статті 62 СК України є достатньо значним для можливості визнання спірного майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тоді як сам по собі факт перебування позивачки у шлюбі з відповідачем на момент здійснення реконструкції спірного об`єкта нерухомого майна не є підставою для визнання зазначеного майна спільним сумісним майном подружжя. Однак позивач таких обставин не вказувала та на них не посилалася.

Таким чином, ухвалюючи рішення про частково задоволення позову, суд виходив з приписів ч.1 ст.1267 ЦК України, відповідно до яких частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, судом встановлено що спадкоємцями ОСОБА_6 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та за позицією позивача, яка визнає також спадкоємцем ОСОБА_4 , то кожному з них належить 1/4 частина спадкового майна, при цьому приходячи до такого висновку, суд не вбачає виходу за межі позовних вимог щодо поділу житлового будинку, оскільки позивач не заперечувала того факту, що частки спадкоємців є рівними.

Застосовуючи норми процесуального права, суд зазначає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про встановлення фактів що мають юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , шлюб між якими було зареєстровано 20.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №21.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідними синами померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на двоповерховий кам`яний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 137,1 кв.м., житловою площею 73,4 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1278 га, кадастровий номер :02:001:0575, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на бар на десять місць з відділом продтоварів та літньою площадкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без земельної ділянки та складається з одного одноповерхового кам`яного будинку, загальною площею 34,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки кожному на легкового автомобілю SKODA ROOMSTER STYLE, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.06.2022 року.

СуддяІ. В. Погорєлов