Провадження № 2/307/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди, та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 123 455, 00 гривень, компенсацію за відмову в перевезенні в сумі 250 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позовної заяви становить 8 015, 18 гривень та 10 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07 липня 2021 року між нею та Турагентом «VENERA TOUR DMCC», який діє від імені та за дорученням туроператора ТзОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур» було укладено договір про надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) № 478 (надалі - Договір). На виконання умов Договору позивач отримала туристичний ваучер № 75873952. Вартість туристичних послуг склала 123 455, 00 грн., яку позивач сплатила 07 липня 2021 року, що підтверджується квитанцією № 0.0..1. Туристичним ваучером передбачено, що термін туристичної поїздки до Турецької Республіки до міста Анталія становить з 17 липня 2021 року по 24 липня 2021 року. Згідно п. 5.6. Договору взаємовідносини між пасажиром (туристом) та перевізником регулюються договором на перевезення, підтвердженням якого є виданий туристу квиток. Між позивачем та відповідачем ТзОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» укладено договір перевезення за маршрутом Одеса - Анталія, рейсом QU 8711, який було призначено на 18 липня 2021року, в підтвердження чого видано квиток № 075. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» взяла на себе зобов`язання доставити пасажира ОСОБА_1 до пункту призначення міста Анталія, за що отримало встановлену плату. Однак, без законних правових підстав, позивачеві з невідомих їй причин представники авіаперевізника надали відмову в перельоті та висадили з літака в м. Одеса. Позивач здійснила реєстрацію на вищевказаний рейс, клас Y, реєстраційний номер 075, місце 23F, та отримала відповідний посадковий талон та багажну квитанцію. Реєстрація проведена була без зауважень. Позивача безперешкодно було допущено на борт літака та розміщено на вказаному в посадковому талоні місці. В подальшому, представник авіакомпанії, бортпровідник та працівник поліції примусово змусили позивача покинути літак, мотивуючи це прийнятим рішенням капітана літака. Приводом до цього слугувало, начебто, порушення правил перевезення з боку іншої особи, яка подорожувала разом з позивачем. Однак, позивач особисто не порушувала жодних правил перевезення, підстав для застосування санкцій до неї у вигляді відмови в перевезенні, не вбачалось взагалі. Жодного письмового документа з обгрунтуванням причин та підстав відмови у перевезенні з боку представника авіакомпанії позивачу надано не було. Відтак, незаконним та безпідставним рішенням відповідача про відмову в перевезенні порушено умови договору перевезення, внаслідок чого позивачу завдано збитків у розмірі прямої дійсної шкоди вартості туристичного туру, а також завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює у сумі 10 000 гривень. Як на підставу позовних вимог посилається на п. 11 Договору перевезення, яким передбачено, що перевізник може відмовити у перевезенні якщо пасажир не відповідає вимогам паспортного режиму, візового, карантинного та митних вимог країни призначення; якщо це необхідно для гарантування безпеки та здоров`я пасажирів; у зв`язку з відмовою пасажира виконувати правила, інструкції та вказівки перевізника щодо безпеки польотів; пасажиру з явними ознаками хвороби і тих, що викликають хвилювання серед інших пасажирів своїм зовнішнім виглядом, поведінкою або необхідністю здійснення спеціального догляду за ними; пасажиру, який перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння; пасажиру, дії якого порушують встановлені правила користування повітряним транспортом, розділ XI пункту 2 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, яким визначено, що для забезпечення безпеки польоту перевізник має право відмовити в перевезенні на будь-якому етапі перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна, виходячи з власних обґрунтованих рішень, якщо, зокрема, пасажир перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. У всіх випадках вилучення квитка перевізник складає відповідний акт, оригінал якого надасться пасажиру, а копія залишається у перевізника. Здійснюючи примусову висадку позивача з борту літака, відповідач не повідомив, яка саме з передбачених законодавством підстав стала приводом для розірвання договору перевезення. З позивачем укладено окремий договір перевезення, і вона як споживач послуг авіаперевезень, мала сподівання на належне виконання умов договору зі сторони перевізника саме по відношенню до неї, яка не порушувала умов договору та правил перевезення, а тому вона не може нести відповідальність за дії інших осіб, які хоча і подорожують разом з нею та зазначені в туристичному ваучері, проте, з якими укладено інший самостійний договір перевезення. Відмовляючи в перевезенні позивачу, авіаперевізник також не надав жодного письмового повідомлення про порядок надання компенсації та/або допомоги пасажирам. Авіаперевізником не надано роз`яснень щодо строків звернення для отримання такої компенсації, що грубо суперечить вищезазначеним нормативним актам, та привели до порушення Правил перевезень авіаперевізника, які розміщені на офіційному веб-сайті компанії «Аzur Аіr Ukraine». В обгрунтування позовних вимог посилається на приписи ст.ст. 526, 910, 920 ЦК України, ч. 1-3 ст. 98 Повітряного Кодексу України, статті 41 та 45 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, пункт 14 Договору перевезення, укладеного з позивачем, яким передбачено, що у разі відмови в перевезенні, права пасажирів визначаються розділом 10 Правил повітряних перевезення та обслуговування пасажирів та багажу авіакомпанії та розділом 13 Повітряного кодексу України, п.п. 1,2 розділу 10 Правил перевезення, опублікованих на офіційному сайті ТзОВ Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», п. п.6 вказаних Правил, відповідно до яких пасажир, якому відмовлено у повітряному перевезенні або подальшому перевезенні з причин, визначених у пункті 2 цього розділу, має право на добровільне повернення сплачених ним коштів згідно з пунктом 3 глави 2 розділу XVIII цих Правил, п.п. 5,7 розділу 18 цих Правил, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, авіакомпанія має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю 1500 кілометрів або менше; 400 євро - для рейсів дальністю понад 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Позивач вважає, що має право на відшкодування вартості квитків у обох напрямках та компенсацію у розмірі 250 євро, оскільки відстань між пунктами призначення становить 1 358,8 км в один бік. Разом з тим, позивач понесла збитки у розмірі усієї сплаченої суми на туристичні послуги, до складу яких входив авіапереліт в обидва напрямки, які остання не отримала саме внаслідок протиправного рішення авіакомпанії про примусове зняття її з борту літака, а тому на підставі ст. 1166 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві вартість туристичних послуг, сплачених нею на користь турагента в сумі 123 455, 00 гривень. Зняття позивача з літака викликало моральні страждання та незручності у повсякденному її житті, оскільки до цієї поїздки заздалегідь та планувала свій відпочинок, плідно працювала попередній рік, будучи лікарем, рятувала життя громадян та заслуговувала на відпочинок. Але в одну мить весь відпочинок позивача був зруйнований без будь-яких пояснень з боку представників відповідача. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000, 00 гривень.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» - адвокат Сосєдко М.О. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі з тих підстав, що викладені в позовній заяві доводи є безпідставними, а докази, які б могли слугувати підставою для задоволення позову, відсутні. Відповідно до туристичного ваучеру ТзОВ «Анекс Тур» туристи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 придбали туристичний продукт - відпочинок в Турецькій Республіці з 17 липня 2021 року по 24 липня 2021 року. 18 липня 2021 року вказані особи були зареєстровані на рейсі QU 8711. Проте, у зв`язку із агресивною поведінкою (погрози пасажирам та екіпажу, невиконання законних вимог екіпажу) на борту з боку пасажира ІZOSIMOV SERHII, відносно останнього було складено акт про відмову в перевезенні від 18 липня 2021 року. Підставою для відмови в перевезенні зазначено передбачену в п. 2 розділу 10 Правил підставу, зокрема, пасажир поводиться таким чином, що викликає сумніви щодо забезпечення безпеки польоту під час перевезення, а саме, демонструє агресивну поведінку з використанням погроз стосовно інших пасажирів, працівників перевізника та екіпажу повітряного судна. За правилами асоціації повітряного транспорту (ІАТА) («Загальні умови перевезень пасажирів і багажу») перевізник може відмовити в перевезенні або в подальших перевезеннях з причин безпеки на виконання будь-яких правил, правил або розпоряджень будь-якої держави або країни, із якої або через яку здійснюється рейс. Відповідно до пункту 2 розділу X Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, розміщених на офіційному сайті Авіакомпанії аzurair.ua, з метою забезпечення безпеки польоту авіакомпанія має право відмовити у повітряному перевезенні на будь-якому етапі повітряного перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту ПС за власних обґрунтованих рішень, якщо пасажир не виконав вимог авіакомпанії, пов`язаних із забезпеченням безпеки польоту, у зв`язку з чим, авіакомпанія не може виконати зобов`язання перед іншими пасажирами, які перебувають на борту ПС; пасажир поводиться так, що викликає сумніви щодо забезпечення безпеки польоту під час перевезення, а саме демонструє агресивну поведінку та/або висловлює погрози щодо інших пасажирів, працівників авіакомпанії та екіпажу ПС; пасажир може становити небезпеку або вже становить небезпеку для інших пасажирів (багажу, вантажу) чи ПС. Жодних санкцій чи примусу відносно пасажирів YESYPENKO SVITLANA, ОСОБА_4 під час виконання рейсу QU 8711 від 18 липня 2021 року не застосовувалося, будь-які документи щодо відмови у перевезенні не складалися, рейс QU 8711 YESYPENKO SVITLANA, YESYPENKO HLIB покинули добровільно, разом із ОСОБА_2 . Стосовно тверджень позивачки, що їй не було надано жодних документів на підтвердження причин зняття з рейсу в разі відмови пасажиру ІZOSIMOV SERHII в посадці на рейс на підставі неправомірної поведінки і коли було викликано поліцію і підтверджено в присутності свідків такий інцидент, пасажирам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не надавалися жодні документи, адже відмова у перевезенні не стосувалась саме їх. Якщо пасажир вважає неправомірною відмову в посадці, він повинен звернутись до місцевого управління цивільної авіації і негайно написати скаргу проти перевізника. Позивачка цим правом не скористалась. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, поясненнями ОСОБА_5 - бортпровідника-інструктора, яка була присутня на рейсі QU 8711 18 липня 2021 року, актом про відмову в перевезенні від 18 липня 2021 року. Відповідно до ст. 11 Повітряного кодексу України нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України. Авіаційні правила України розробляються відповідно до стандартів і рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації, нормативних актів Міжнародної асоціації повітряного транспорту, Європейської організації з безпеки аеронавігації (Євроконтролю), інших міжнародних авіаційних організацій та з урахуванням законодавства Європейського Союзу у галузі цивільної авіації. При цьому, вимоги до повітряних перевізників з обслуговування та перевезення пасажирів, багажу, вантажу і пошти; встановлення критеріїв віднесення до класу обслуговування (бізнес-клас, економклас, преміум-клас); виплати компенсації та надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажирів, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт, встановлюються однаковими як для внутрішніх, так і міжнародних рейсів. В цьому спорі сторонами договору перевезення на рейс Одеса-Анталія (QU 8711), між якими виникли права і обов`язки згідно ст. 910 ЦК України, є позивач як пасажир та ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» як перевізник, що підтверджується виданим позивачу електронним квитком на повітряне перевезення. Отже, з моменту отримання авіаквитка вступає в дію договір повітряного перевезення між позивачем та ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна». Рейс QU 8711 є чартерним рейсом, а тому, в даному випадку застосування частини 5 статті 104 Повітряного кодексу України буде суперечити пункту З розділу XXIV Авіаційних правил. Варшавська конвенція містить інші правила відповідальності ніж ЦК України чи Закон України «Про захист прав споживачів» та передбачає відповідальність перевізника лише за доведені прямі збитки, і не допускає можливості відшкодування пасажирам непрямих збитків, упущеної вигоди чи моральної шкоди. Доводи позивача не підтверджені об`єктивними доказами, зводяться до власного суб`єктивного тлумачення як законодавства, так і обставин справи. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його права, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку. Особливості регулювання цивільних відносин, пов`язаних із перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України, Повітряним кодексом України та Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу. Положеннями глави 64 Цивільного кодексу України, Повітряним кодексом України та Правила повітряних перевезень пасажирів та багажу, не передбачено право на відшкодування моральної шкоди. Між сторонами склалися договірні відносини з приводу міжнародних повітряних перевезень. Відносини міжнародних авіаперевезень регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, яка вчинена 28 травня 1999 року у м. Монреаль, ратифікована Законом України N 685-УІ від 17 грудня 2008 року і набрала чинності 6 травня 2009 року (надалі - Монреальська конвенція). Відповідно до ст. 29 Монреальської конвенції «Підстави позову», під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов щодо заподіяння шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією конвенцією. При будь-якому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року в справі № 761/13278/18 правовідносини сторін у галузі міжнародних авіаперевезень пасажирів та багажу не регулюються цивільним законодавством України, та/або Законом України «Про захист прав споживачів», тому що ці правовідносини належать до галузі міжнародного повітряного права та, відповідно, регулюються спеціальною міжнародною конвенцією, а саме Монреальською конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року. Оскільки моральна шкода не належить до фактичних збитків, вона не підлягає стягненню з відповідача. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скиба Є.А. в судове засідання не з`явилися, позаяк адвокат Скиба Є.А. надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача ОСОБА_1 ..

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» - адвокат Сосєдко М.О. в судове засідання не з`явився, позаяк подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та в заяві вказав, що позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 липня 2021 року між ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ), позивачем ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ), з однієї сторони, та Турагентом «VENERA TOUR DMCC», який діє від імені та за дорученням туроператора ТзОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур», з другої сторони, було укладено договір про надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) та видано туристичний ваучер № 75873952 для туристичної поїздки до Турецької Республіки до міста Анталія на період з 17 липня 2021 року по 24 липня 2021 року. Вартість туристичних послуг склала 123 455, 00 грн., яку позивач ОСОБА_1 сплатила 07 липня 2021 року, що підтверджується квитанцією № 0.0..1.

Пасажиру - позивачу ОСОБА_1 перевізником - відповідачем ТзОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» видано електронний квиток № 075, яким підтверджено укладення договору повітряного перевезення пасажира ОСОБА_1 та багажу за маршрутом Одеса - Анталія, рейсом QU 8711, який було призначено на 18 липня 2021 року з вильотом о 03 год. 05 хв..

18 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 була зареєстрована на рейсі QU 8711 та їй видано посадковий талон, в якому зазначено номер квитка № НОМЕР_1 та посадкове місце 23 F.

Відповідно до акту про відмову в перевезенні на рейсі QU 8711 від 18 липня 2021 року, складеного, представниками перевізника - відповідача ТзОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), який слідував одним рейсом із позивачем ОСОБА_1 та являвся стороною вищевказаного договору про надання комплексу туристичних послуг, відмовлено в перевезенні в зв`язку із усними погрозами пасажирам та екіпажу, невиконання законних вимог екіпажу, агресивною поведінкою на борту з пасажирами, екіпажем та суміжними службами.

Відповідно до пояснень бортпровідника інструктора на рейсі QU 8711 ОСОБА_5 від 18 липня 2021 року встановлено, 18 липня 2021 року при підготовці до виконання рейсу Одеса-Анталія, під час посадки пасажирів, бортпровідників викликали пасажири зі скаргами на пасажира, який був дуже агресивний, довів до сліз дитину, що сиділа на місці перед ним, агресивно поводив себе з трьома пасажирами, при цьому, на обличчі у нього була відсутня маска для захисту. Бортпровідники провели з цим пасажиром бесіду, він не реагував на їх зауваження. Під час розмови з ним також агресивно поводила себе його супутниця ОСОБА_7 . Пасажир також ображав та погрожував бортпровідникам, у зв`язку з чим, було прийнято рішення зняти цього пасажира із рейсу, позаяк продовжувати політ з ним було вкрай небезпечно. Були викликані представники правоохоронних органів, представники прикордонної служби та представники авіакомпанії. Мова про зняття з рейсу йшла тільки щодо цього пасажира, однак, під час покидання цим пасажиром повітряного судна, його супутниця ОСОБА_7 та її син також покинули повітряне судно, не бажаючи продовжувати політ без нього. Вони всі вийшли у супроводі представників вищевказаних служб.

За умовами ч. 1, ч. 2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 98 Повітряного Кодексу України повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником та пасажиром або вантажовідправником. Кожний договір повітряного перевезення та його умови засвідчуються документом на перевезення, який видається авіаційним перевізником або уповноваженими ним організаціями (агентами). Документами на повітряне перевезення є: 1) квиток (паперовий або електронний) - при перевезенні пасажира; 2) багажна квитанція (паперова або електронна) - при перевезенні речей як багажу пасажира; 3) транспортна накладна (авіаційна вантажна накладна) у паперовому або електронному вигляді - при перевезенні вантажу.

Відповідно до ст. 11 Повітряного кодексу України нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України.

Авіаційні правила України підлягають обов`язковому виконанню всіма юридичними та фізичними особами на території України та суб`єктами авіаційної діяльності України за її межами.

Авіаційні правила України розробляються відповідно до стандартів і рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації, нормативних актів Міжнародної асоціації повітряного транспорту, Європейської організації з безпеки аеронавігації (Євроконтролю), інших міжнародних авіаційних організацій та з урахуванням законодавства Європейського Союзу у галузі цивільної авіації.

При цьому, вимоги до повітряних перевізників з обслуговування та перевезення пасажирів, багажу, вантажу і пошти; встановлення критеріїв віднесення до класу обслуговування (бізнес-клас, економклас, преміум-клас); виплати компенсації та надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажирів, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт, встановлюються однаковими як для внутрішніх, так і міжнародних рейсів.

Частиною 1 ст. 100 Повітряного кодексу України визначено, що правила авіаперевізника - правила, інструкції і технології, встановлені авіаперевізником, які використовуються при повітряних перевезеннях пасажирів та/або багажу, вантажу, пошти, а також правила застосування тарифів, стандарти та настанови з обслуговування пасажирів і багажу, порядок розгляду претензій та позовів.

До договорів на повітряне перевезення, в тому числі до чартерних перевезень та інших цивільно-правових відносин, пов`язаних з повітряними перевезеннями, які не врегульовані положеннями цього Кодексу або міжнародними договорами України, застосовуються положення Цивільного кодексу України (п. 18 ст. 100 Повітряного Кодексу України).

Стаття 910 ЦК України передбачає, що за договором перевезення пасажира перевізник зобов`язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до ч. 3 ст. 101 Повітряного кодексу України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.

Наказом Державної авіаційної служби України № 1239 від 26 листопада 2018 року затверджені Авіаційні правила України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу» (далі - Авіаційні правила).

Ці Авіаційні правила встановлюють загальні умови перевезення пасажирів і багажу повітряним транспортом, забезпечення безпеки польотів та якості обслуговування, і є обов`язковими для авіаперевізників, які здійснюють будь-які міжнародні чи внутрішні перевезення пасажирів та/або багажу за винагороду або безкоштовно з/до аеропортів, розташованих на території України, а також для пасажирів цих авіаперевізників.

Розділ X цих Авіаційних правил регламентує відмову у повітряному перевезенні пасажира і багажу з метою забезпечення безпеки польоту, зокрема: авіаперевізник має право відмовити в перевезенні на будь-якому етапі повітряного перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна; у зв`язку з необхідністю виконання вимог законодавства країни місця відправлення, місця прибуття або транзиту; на вимогу уповноважених органів державної влади України. Авіаперевізник має право вилучити квиток, оголосити його недійсним і повернути його вартість відповідно до пункту 3 глави 2 розділу XVIII цих Авіаційних правил, якщо порушено строк чинності квитка або у квитку є перший невикористаний купон, а пасажир починає свою подорож у будь-якому іншому місці зупинки на маршруті перевезення за новим, не врегульованим згідно з тарифними нормативами авіаперевізника, тарифом. Пасажир, якому відмовлено у повітряному перевезенні або в подальшому перевезенні з причин, визначених у пункті 1 цього розділу, має право на примусове повернення сплачених ним коштів згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу XVIII цих Авіаційних правил. Пасажир, якому відмовлено у повітряному перевезенні або подальшому перевезенні з причин, визначених у пункті 2 цього розділу, має право на добровільне повернення сплачених ним коштів згідно з пунктом 3 глави 2 розділу XVIII цих Авіаційних правил.

Розділ XXVII Авіаційних правил регламентує порядок пред`явлення претензій та подання позовів, зокрема: будь-яку претензію щодо неналежного перевезення пасажира або багажу має бути подано авіаперевізнику письмово та вручено або відправлено у строки, передбачені Монреальською конвенцією та чинним законодавством України. Уповноважений орган з питань цивільної авіації може розглядати претензії пасажирів у разі їх надходження лише після розгляду претензій авіаперевізником з метою встановлення відповідності результатів розгляду цим Авіаційним правилам. До претензії мають бути додані всі необхідні документи, що підтверджують права пасажира вимагати відшкодування залежно від того, щодо чого висувається претензія, у тому числі квиток (маршрут-квитанція), фіскальні чеки оплати послуг (окрім послуг таксі), квитанція про оплату наднормового багажу, відривний талон багажної ідентифікаційної бирки, акт про неналежне перевезення багажу (PIR - Property Irregularity Report), акт пошкодження багажу (DBR - Damage Baggage Report), довідки про затримки та інші документи, що можуть прискорити розгляд претензійних вимог. Суму претензії має довести заінтересована особа. Претензії розглядаються в порядку, установленому авіаперевізником. Отримавши претензію, авіаперевізник протягом 15 днів з дати реєстрації претензії надсилає заявнику повідомлення-запит, у якому інформує заявника про отримання претензії та строк її розгляду, а у разі потреби запитує у заявника додаткові документи і повідомляє йому про строки розгляду претензії після одержання документів, яких не вистачає. Авіаперевізник зобов`язаний розглянути претензію і повідомити заявника про її задоволення чи відхилення з обґрунтуванням підстав протягом трьох місяців з дати її отримання, якщо перевезення, у зв`язку з яким було висунуто претензію, повністю здійснювалося одним перевізником.

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно з вимогами ст.76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження обставин позовної заяви провідмову в повітряному перевезенні пасажира позивач ОСОБА_1 посилається на публікацію в засобах масової інформації від 19 липня 2021 року, копію якої додала до матеріалів позову, в якій повідомляється про те, що: «на борту рейсу «Одеса Анталія» трапився скандал із-за відмови одного зі пасажирів надягнути маску в салоні. Пасажири вже зайняли свої місця і літак був готовий до вильоту. Бортпровідниця підійшла до пасажира, що сидів без маски, і попросила надіти її. Пасажир категорично відмовився і почався скандал. Дружина порушника була в масці та захищала чоловіка та своє право відпочити. В результаті антимасочника із дружиною вивели із літака під оплески». Однак, зі змісту вказаної публікації не вбачається, що однією із осіб, яких вивели із літака, була саме позивач ОСОБА_1 .. Також не значиться в публікації і номер рейсу, на якому відбулася ця подія, а також дата цієї події.

Також на підтвердження вимог позову позивач ОСОБА_1 надала суду диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, як невідома особа чоловічої статі на борту літака встає із посадкового місця та, схопивши за руку невідому особу жіночої статі, із застосуванням фізичного примусу, витягує її з сусіднього посадкового місця та штовхає попереду себе до виходу із літака. Суд зазначає, що вказаний відеозапис також жодним чином не доводить того факту, що на ньому зображена, зокрема, особа позивача ОСОБА_1 та що до неї представниками відповідача як авіаперевізника застосовано примус та що позивача ОСОБА_1 знято з борту літака проти її волі. Навпаки, на цьому відеозаписі чітко видно, що цю невідому особу жіночої статі із застосуванням примусу виводить із борту літака невідома особа чоловічої статі у цивільному одязі, тобто, пасажир, який сидів на сусідньому сидінні біля позивача ОСОБА_1 , та який, піднявшись із сидіння літака, поводив себе агресивно по відношенню до оточуючих. Суд також зазначає, що як вбачається із відеозапису, представники авіаперевізника, які на відео зображені у форменному одязі з захисними масками на обличчях, жодних дій, в тому числі примусових, щодо висадки особи жіночої статі з борту літака не вчиняли.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 з приводу відмови в повітряному перевезенні пасажира та вилучення квитка не зверталася з претензією до авіаперевізника зі всіма необхідними документами, що підтверджують права пасажира вимагати відшкодування за порушення прав та законних інтересів, як того вимагає розділ XXVII Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», що свідчить про відсутність у позивача ОСОБА_1 доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про примусову висадку її з борту літака, вчинену представниками авіакомпанії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустими доказами факту відмови відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» у перевезенні проти її волі, а тому в задоволенні вимог позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 908, 00 гривень покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» про захист прав споживачів та відшкодування майнової шкоди в розмірі 123 455, 00 гривень, компенсації за відмову в перевезенні в розмірі 250, 00 Євро та 10 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», місце розташування: м. Тячів, вул. Незалежності, 90/А, Закарпатської області, .

Повний текст рішення складено 20 червня 2022 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.