РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4993/21

Номер провадження 2/495/720/2022

29 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі Коліниченко Н.О.

за участю: прокурора Рубанової Н.О.,

представника відповідача адвоката Кравченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та знесення самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 року керівник Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Білгород Дністровської районної державної адміністрації звернувся з позовом до суду до ОСОБА_1 , в якому просив:

скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Макарчук Н.В. від 24.05.2017 року № 35352030 за яким за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753);

припинити право власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753);

зобов`язати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , знести об`єкт самочинного будівництва, а саме, дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001.

Позивачем окремо подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753); заборони ОСОБА_1 та будь яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь які реєстраційні дії та дії щодо відчуження дачного будинку загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753); заборони ОСОБА_1 та будь яким іншим особам вчиняти будь які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення тощо) дачного будинку загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753).

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.07.2021 року заява прокуратури про забезпечення позову була задоволена частково, заборонено відчуження нерухомого майна, а саме: дачного будинку загальною площею 42.5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001, який належить ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

На вказану ухвалу ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, до якого Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області були надіслані виділені матеріали з цивільної справи 495/4993/21.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року апеляційна скарга представника Кравченко О.М. в інтересах ОСОБА_1 була залишена без задоволення.

03.08.2021, 20.12.2021, 24.05.2022 06.06.2022, 15.06.2022 та 21.06.2022 року проводилися судові засідання в підготовчому провадженні, в яких приймали участь прокурор Рубанова Р.О. та представник ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.М.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач позовні вимоги прокуратури не визнав, просив відмовити у позові, обґрунтовуючи свою позицію у відзиві від 06.09.2021 року та доказами, що були додані до нього.

13.10. 2021 року до суду надійшла відповідь керівника Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області на відзив ОСОБА_1

07.10.2021 року Білгород Дністровською окружною прокуратурою Одеської області було подане до суду клопотання про залучення належного позивача, в якій прокуратура просила здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 495/4993/21 шляхом заміни Одеської обласної державної адміністрації на Маяківську сільську раду Біляївського району Одеської області.

Суд визнав доводи клопотання слушними та задовольнив останнє ухвалою в судовому засіданні 24.05. 2022 року.

21.06.2022 року ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження було закрите і призначене наступне засідання для розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що рішенням державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Макарчук Н.В. від 24.05.2017 року № 35352030 за яким за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753);

Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 2.1580 га поза межами населеного пункту на території Білгород Дністровського району Одеської області 47 км. траси Одеса Ізмаїл з кадастровим номером :01:005:0001, яка знаходиться в користуванні Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок на підставі Договору оренди земельної ділянки (далі - Договір) строком на 49 років, що зареєстрований в Одеській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах записом від 20.09.2004 року за № 259.

Щодо частини земельної ділянки площею 0.0143 га під дачним будинком загальною площею 42.5 кв.м., який належить ОСОБА_1 , Біляївською РО УТМР та ОСОБА_1 було укладено договір суборенди земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за рішенням державного реєстратора Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Алексєєнко В.А. від 30.09.2014 року за № 16158419.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що дачний будинок ОСОБА_1 знаходиться в межах заповідного урочища Дністровські плавні, є територією та об`єктом природно - заповідного фонду України, екологічною мережею України, а також знаходиться в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер.

Позов прокуратури обґрунтувала нібито необхідністю поновлення державних інтересів шляхом скасування державної реєстрації права власності на дачний будинок ОСОБА_1 , існування якого, на її погляд, суперечить нормам статей 16, 30 Закону України Про природно заповідний фонд України та режиму використання територій заповідного урочища Дністровські плавні.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Білгород Дністровської районної державної адміністрації від 03.11.2003 року за № 1496 надано Біляївській РО УТМР земельну ділянку водного фонду загальною площею 2.1580 га, в тому числі 0.7943 га забудованої землі, розташованої поза межами населеного пункту на території Білгород Дністровського району Одеської області у довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років під розміщення Єгерського пункту Хатки, на підставі чого між Білгород Дністровською районною державною адміністрацією та Біляївською РО УТМР 20.09.2004 року був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 49 років, що зареєстрований в Одеській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах записом від 20.09.2004 року за № 259.

Зазначений договір земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0001 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Алексєєнко В.А. від 20.08.2014 року за № 15262973 з реєстраційним номером майна 08 та номером запису 6735414.

Рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 01.10.1993 № 496-ХХІ було затверджено перелік нововиявлених територій й об`єктів природно-заповідного фонду області місцевого значення, до якого, зокрема включено Заповідне урочище Дністровські плавні площею 7620 га.

Відповідно до Положення про заповідне урочище Дністровські плавні заповідне урочище Дністровські плавні створене з метою збереження біологічного різноманіття й унікальних плавневих екосистем гирлової області ріки Дністер, що має важливе наукове, природоохоронне санітарно-екологічне, пізнавальне та естетичне значення.

Заповідне урочище Дністровські плавні було основою для створення в 1996 - 1997 роках Національного природного парку Нижньодністровський. Землі заповідного урочища відносяться до земель природоохоронного призначення і входять до складу природно-заповідного фонду Одеської області та України.

Згідно зі статтею 5 Закону України Про природно заповідний фонд України завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до зазначеного Закону.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року по справі № 815/7292/16 позовні вимоги Біляївської РО УТМР до Одеської ОДА, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської ОДА про визнання протиправними дій щодо затвердження Положення про заповідне урочище Дністровські плавні, в тому числі, в частині невідповідності діючому законодавству України і в частині включення земельної ділянки, орендованої Біляївською РО УТМР (з Єгерським пунктом Хатки) з іншими територіями, що зазнали техногенного впливу, до складу заповідного урочища Дністровські плавні, були задоволені.

В процесі судового провадження було встановлено, що включення за Положенням про заповідне урочище Дністровські плавні до складу урочища територій, що зазнали техногенного впливу - полос відведення автошляху Одеса - Рені, електромережі ВЛ 110 кВ Старокозаче - Канал, Єгерського пункту Хатки, споруд, шляхів, лінійних та інших об`єктів транспорту і зв`язку, стоянки транспорту, структур з пересуванням механічних транспортних засобів, інших видів штучного шумового впливу, що перевищують установлені нормативи, суперечить статтям 16, 30 Закону України Про природно заповідний фонд України.

Одеським окружним адміністративним судом було встановлено, що у Висновку державної землевпорядної експертизи, затвердженому начальником Одеського обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України Пастушенко П.П. від 30.12.2003 року №1182, даною земельною ділянкою, де фактично побудований єгерський пункт, районна організація УМТР користується з 1967 року.

Межі та площа земельної ділянки, що передається в довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років враховують фактично обстановку та необхідну територію для нормального функціонування єгерського пункту загальною площею 2.1580 га, у тому числі, під будівлями та дворами 0.7943 га, у тому числі в довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років 2.1580 га із забудованих земель 0.7943 га. Фактично забудована земельна ділянка передається Біляївській районній організації УМТР за рахунок земель Білгород-Дністровського району під розміщення єгерського пункту Хатки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи Наукових обґрунтувань можливості змін меж заповідного урочища Дністровські плавні, складених Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова від 28.10.2010 року, та від 12.08.2014 року, в заповідному урочищі знаходиться акваторія річки Дністер (6 км) і прилегла територія, включаючи полотно автомобільної дороги Одеса - Рені з відповідною смугою відчуження на ділянці від 43 до 51 км. Уся ця територія є техногенною зоною, на якій знаходиться ділянка колишнього осетрового господарства з будівлями і спорудами (біля 40 га), житлова зона села Удобне-2 (вулиця Плавнева), митна та прикордонна служба з будівлями і спорудами, будівлі єгерського пункту мисливського господарства Біляївської районної організації Одеської обласної організації УТМР (27 домівок), приватна територія (біля 4 га), та траси зв`язку й дві смуги ЛЕП. По суті, перетворена господарською діяльністю територія, що існує вже тривалий час, в межах якої неможливо забезпечити дотримання вимог статей 16 і 30 Закону України Про природно-заповідний фонд України, за яких на території заповідного урочища забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу.

Таким чином, зазначені господарські об`єкти не повинні були включатись до складу території заповідного урочища, або створюваній заповідній території можливо було надати іншу категорію.

Те, що території площею 158.3649 га, які зазнали техногенного впливу, не можуть використовуватися як землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а тому повинні знаходитися за межами заповідного урочища Дністровські плавні, підтверджується поданням Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області від 04 грудня 2012 року № 1165/05 та від 31 січня 2013 року № 47/02-05, експертним висновком щодо змін меж території заповідного урочища Дністровські плавні на території Білгород-Дністровського району Одеської області, розробленим державним підприємством Науково-дослідний центр екологічного маркетингу і інжинірингу від 22 листопада 2012 року № 20, науковим обґрунтуванням можливості зміни меж заповідного урочища Дністровські плавні від 28 жовтня 2010 року, розробленим Одеським національним університетом ім. І.І. Мечникова, науковим обґрунтуванням на зміну меж заповідного урочища Дністровські плавні на території Білгород-Дністровського району Одеської області від 24 листопада 2012 року № 113.005/03, розробленим Державною екологічною академією післядипломної освіти та управління від 06 лютого 2013 року № 102, клопотанням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 05 листопада 2012 року № 3491/08-19/1/6735, актом обстеження території заповідного урочища Дністровські плавні на території Білгород-Дністровського району, затвердженим головою Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, погодженням суміжного постійного користувача земельної ділянки - державного підприємства Одеське лісове господарство від 10 січня 2013 року № 8, погодженням Міністерства екології та природних ресурсів України від 24 грудня 2012 року № 25099/09/10-12.

Судом встановлено, що на теперішній час межі заповідного урочища Дністровські плавні не встановлені в натурі.

У відповідності до статей 7, 14 Закону України Про природно заповідний фонд України межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

З метою визначення та обґрунтування заходів щодо провадження відповідно до законодавства та вимог міжнародних договорів природоохоронної, науково-дослідної, рекреаційної, господарської діяльності, охорони, відтворення та використання природних комплексів та об`єктів, які передбачається здійснити протягом п`яти років, а також стратегії розвитку об`єкта природно-заповідного фонду на десять років розробляється проект організації території об`єкта природно - заповідного фонду.

У відповідності до Указу Президента України Про створення Нижньодністровського національного природного парку від 13.11.2008 року юридичний статус запроектованих територій заповідного урочища Дністровські плавні втрачено, так як зазначена територія включена до національного природного парку Нижньодністровський.

Згідно з Проектом землеустрою щодо організації і встановлення меж території Нижньодністровського національного природного парку, що виготовлений в 2021 році ТОВ Південний інститут грунтів і грунтоведення на підставі Розпорядження від 20.10.2010 року за № 998/А 2010 Одеської обласної державної адміністрації Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з організації та встановлення меж Нижньодністровського національного природного парку на території Білгород Дністровського, Біляївського, овідіопольського районів, ділянка з кадастровим номером :01:005:0001 не входить до меж парку, про що свідчать геодезичний план і кадастрові плани вказаного проекту.

ТОВ Південний інститут грунтів і грунтоведення є землевпорядною та геодезичною організацією, яка єдина мала повноваження встановлювати межі, розташування та склад складових земель національного природного парку Нижньодністровський.

Саме ця організація у відповіді Одеській обласній прокуратурі від 28.01.2021 року зазначила, що земельна ділянка площею 2.1580 га з кадастровим номером :01:005:0001 відповідно до матеріалів проекту формування території національного природного парку Нижньодністровський, розробленого ДП Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою та проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж Ніжньодністровського національного природного парку, не входить до території національного природного парку Нижньодністровський, причому території заповідного урочища Дністровські плавні повністю увійшли до складу зазначеного національного природного парку.

Ніякими достовірними та належними письмовими доказами позивач у судовому засіданні не довів факт розташування земельної ділянки площею 2.1580 га з кадастровим номером :01:005:0001 в межах заповідного урочища Дністровські плавні та національного природного парку Нижньодністровський, ним не надано також будь якого висновку судової землевпорядної експертизи, яка б про це свідчила.

На підставі зазначеного суд робить висновок, що будинок загальною площею 42.5 кв.м., що перебуває у власності ОСОБА_1 , та земельна ділянка загальною площею 2.1580 га з кадастровим номером :01:005:0001, в межах якої знаходиться суборендована ділянка ОСОБА_1 , знаходяться поза межами території як заповідного урочища Дністровські плавні, так і національного природного парку Нижньодністровський.

З технічної документації по передачі земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років Біляївській районній організації КТМР під розміщення існуючого Єгерського пункту Хатки, виготовленої Одеським філіалом Українського державного інституту проектування садів та виноградників УКРДІПРОСАД, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0001 загальною площею 2.1580 га, надана в оренду Біляївській РО УТМР, відноситься до категорії земель водного фонду.

Аналогічна інформація значиться в витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.06.2014 року за № НВ 014 в розділі Загальні відомості про земельну ділянку.

У відповідності до статей 58, 60 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Згідно зі статтею 61 ЗКУ прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, в тому числі, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Прокуратура у судовому засіданні стверджувала, що дачний будинок, що перебуває у власності ОСОБА_1 та збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0001, знаходиться в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер, щодо якої встановлений особливий правовий режим використання, він є самочинним, і з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а будівля повинна бути знесена.

Але з цим суд не може погодитися з наведеного нижче.

Так, Розпорядженням Білгород Дністровської державної адміністрації Про затвердження містобудівного обґрунтування розвитку існуючого єгерського пункту Хатки Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок від 27.12.2006 року за №1500/2006, надано дозвіл на розміщення дерев`яних будівель некапітального типу.

У листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України в особі Інспекції ДАБІ в Одеській області від 13.11.2008 року за №01112-2836 зазначено, що розміщенні дерев`яні будівлі Єгерського пункту Хатки Біляївської РО УТМР не відносяться до капітальних та не потребують дозволів на їх будівництво.

Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Білгород - Дністровської районної державної адміністрації від 24.09.2009 року за № 932 щодо проекту розвитку генерального плану існуючого єгерського пункту Хатки Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, узгоджено проект розміщення 50 дерев`яних будинків, 16 елінгів для зберігання плавзасобів.

В листі Державної санітарно-епідеміологічної служби Одеської області Міністерства Охорони Здоров`я України від 18.08.2006 року за №3-1/2849, значиться про розгляд проекту облаштування земельної ділянки під розміщення існуючого єгерського пункту Хатки на території Білгород Дністровського районну 47 км траси Одеса-Ізмаїл, про те, що пункт Хатки існує ще з 1967 року, і на ньому на час надання відповідного листа вже знаходилось 36 дерев`яних не капітальних будівель, і що були отримані позитивні висновки і дозволи Одеського обласного управління по водному господарству, Одеського обласного управління екології та природних ресурсів від 16.08.2006 року за № 3682/03-06-12.

Згідно з актом перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 23.06.2015 року Біляївська РО УТМР здійснює земельне користування у повній відповідності до Договору оренди та норм діючого законодавства України.

У листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України в особі Інспекції ДАБІ в Одеській області від 24.07.2009 року за №05/1-3095 на адресу Старшого радника юстиції Білгород - Дністровської прокуратури В.Г. Жигуна зазначено, що на підставі висновку, розробленому НПЦ Екострой, споруди єгерського пункту Хатки призначені для сезонного (тимчасового) використання і відповідають вимогам СЕС та МЧС.

Зазначеними установами та їх спеціалістами у відповідній галузі була встановлена відповідність знаходження некапітальних будівель членів Біляївської РО УТМР діючому законодавству та будівельним нормам України.

Позивач у позові та в судовому засіданні підтвердив, що згідно з листом відділу Держземагенства у Білгород Дністровському районі від 01.07.2015 року за № 10-1510-0.13-1572/2-15 прибережна захисна смуга на території Удобненської сільської ради не встановлена, на території Біляївської РО УТМР прокуратура, експерти або геодезисти не проводили обстеження дачного будинку загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Білгород Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 15, будинок 15.

З узагальнень визначення та понять, наведених у нормативно - технічних актах України (нормативні акти України з цього приводу відсутні), випливає таке визначення капітальності об`єктів будівництва: капітальність будівель і споруд - комплексна характеристика, що містить показники їх довговічності, вогнестійкості та рівня вимог, тобто це - сукупність основних властивостей, притаманних будівлям в цілому, що відбиває їх національно-господарську і містобудівну значимість (СНиП I-2. Будівельна термінологія Москва : Стройиздат 1980, СНіП ІІ-А.1-54 Основные положения по классификации зданий и сооружений).

Об`єкт тимчасової будови - це споруди з полегшених конструкцій, без заглибленою фундаментної основи, з відсутніми підземними об`єктами.

Термін капітальність - саме та характеристика будівлі, яка має значення для оцінки впливу її на зовнішній простір, екологічну складову середовища.

Оглянувши матеріали справи, суд не встановив доказів, які б свідчили про капітальність дачної будівлі ОСОБА_1 .

Тому, твердження позивача про капітальність спірної будівлі, її самочинність та знаходження в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер не заслуговують на увагу.

У відповідності статті 2, 3, 10, 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктами 41, 42 Постанови КМУ від 25.12.2015 року за № 1127 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; т 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені Законом.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В статті 31 Закону значиться, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Згідно зі статтею 376 ЦК України, яка почала діяти з 01.01.2004 року, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно зі статтею 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пояснення відповідача у відзиві і в судовому засіданні, інші письмові докази свідчать про те, що дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є тимчасовою а не є капітальною спорудою.

Суд встановив, що державна реєстрація права власності на дачний будинок ОСОБА_1 , була проведена з порушенням частини 4 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, де йдеться мова про те, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Адреса суборендованій земельній ділянці площею 0.0143 га ОСОБА_1 була присвоєна рішенням Удобненської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області за № 46 від 24.09.2015 року і мала наступний зміст: Одеська область, Білгород Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 15, АДРЕСА_2 .

Технічний паспорт на зазначений дачний будинок містить аналогічні відомості.

На підставі викладеного суд робить висновок про проведення державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Макарчук Н.В. державної реєстрації від 24.05.2017 року № 35352030, за яким за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753) всупереч статті 4 вищезазначеного Закону і у державного реєстратора були всі підстави відмовити у державній реєстрації такого права на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 24 Закону.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то скасування державної реєстрації на дачний будинок загальною площею 42.5кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не позбавляє правового зв`язку ОСОБА_1 з цією спорудою, навіть за відсутності державної реєстрації права. ОСОБА_1 продовжує володіти цією некапітальною спорудою, будівельними матеріалами, що складають споруду та користуватися ділянкою площею 0.0143 га, на якій розташована споруда.

Судом не встановлено заявлених прав третіх осіб на зазначений дачний будинок, будь яких боргових зобов`язань ОСОБА_1 , на підставі яких це майно може бути стягнуто на користь інших осіб.

У звязку з тим, що припинення права власності це припинення права володіння, користування та розпорядження майном, та воно відбувається на підставах, передбачених 346 статтею Цивільного кодексу України, то суд не може позбавити відповідача прав володіння та користування дачною будівлею і можливістю у майбутньому зареєструвати право власності на це майно у законний спосіб.

Згідно зі статтею 346 ЦКУ право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна;

5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Ні ЦКУ, ані спеціальним Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачено припинення права власності на майно у випадку скасування державної реєстрації права, а тому у суду немає підстав припиняти право власності ОСОБА_2 на дачний будинок.

Після скасування державної реєстрації на нерухоме майно - дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 може зберігатися власність на некапітальну споруду за цією адресою без державної реєстрації такого права, що не суперечить частині 4 статті 334 ЦК України.

Практика Верховного Суду України свідчить про вищезазначене.

Так, у постанові ВСУ від 24 лютого 2021 року у справі № 367/4613/18-ц йдеться мова про те, що відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18 і у постанові ВСУ від 03 червня 2020 року у справі № 363/4852/17.

Аналогічно скасування державної реєстрації права власності на дачну будівлю у випадку порушень процедури реєстрації не є підставою припинення права власності на майно відповідача.

Також суд робить висновок про відсутність підстав вважати дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , самочинною будівлею, так як від побудований на підставі дозволу Розпорядження Білгород Дністровської державної адміністрації Про затвердження містобудівного обґрунтування розвитку існуючого єгерського пункту Хатки Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок від 27.12.2006 року за №1500/2006.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з частиною 1 статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до статті 1 Протоколу до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Під час укладення рішення суд вирішує, в тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 264 ЦПК України).

У статті 133 ЦПК України йдеться мова про те, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено в порядку статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір 6 810 гривень за подачу позову. Документами, що підтверджують сплату судового збору, є подане позивачем платіжне доручення про сплату судового збору за подачу позову у розмірі 6 810 гривень, що відповідає пункту 26 Постанови ВССУ від 17.10.2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

У зв`язку із зазначеним з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2270 гривень судового збору у відповідності до статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволених судом позовних вимог.

Згідно з пунктами 2, 8 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення по цивільній справі, рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищезазначені висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76 - 81, 95, 141, 258, 259, 263 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та знесення самочинного будівництва задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Макарчук Н.В. від 24.05.2017 року № 35352030, за яким за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753).

В частині позову щодо припинення права власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 (РНОНМ 208, номер запису про право власності 20583753) та зобов`язання ОСОБА_1 ,, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , знести дачний будинок загальною площею 42.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0001 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення оголошено в 14 годин 01.07.2022року.

Суддя: Анісімова Н.Д.