Справа № 2-380/08
Провадження № 6/331/11/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненка М.В.

при секретарі: Федоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «МетаБанк» Гусакова Максима Олександровича про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 року представник АТ «МетаБанк» Гусаков Максим Олександрович звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що 15 квітня 2008 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення (справа № 2-380/08), яким стягнув з ОСОБА_1 на користь АБ Металург заборгованість за кредитним договором у сумі 6743,75 грн., судовий збір у сумі 67,43 грн, витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього 6841, 18 грн.

Звертає увагу суду на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на адресу Акціонерного товариства МетаБанк, що є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань АБ Металург згідно статуту AT "МетаБанк", не надходило, у зв`язку з чим за зверненням Стягувача, 16.08.2021 року судом видано виконавчий лист, однак строк пред`явлення виконавчого листа зазначено до 26.04.2011 року. Оскільки виконавчий лист було надано Банку після встановленого строку для його пред`явлення вважає, що строк пред`явлення виконавчого лиса до виконання пропущено з поважних причин.

Отже, виконавчий лист по зазначеній справі не міг бути пред`явлений до виконання у строк, оскільки його не було видано Стягувану, що відповідно, унеможливлювало його пред`явлення на примусове виконання. Таким чином, те, що виконавчий лист видано судом після закінчення строку на його пред`явлення до виконання, вже є поважною причиною для поновлення строку. Стала судова практика, яка склалася за розглядами заяв про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання свідчить про те, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (Постанова Пленуму ВССУ від 25.09.2015 №8 Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань,пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Звертає увагу суду, що рішення суду боржником не виконано, про що в матеріалах справи мається довідка стягувача.

Статтею 2 ЦПК України до однієї із засад цивільного судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Як зазначено у ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, а ст. 129-1 Конституції України наголошує, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Також в ч. ч. 1-3 ст. 433 ЩІК України зазначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 127 ІІПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується обов`язковістю виконання на території України судових рішень.

В ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «ДІД Коне» щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 44, частини п`ятої статті 124. пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до абзацу 2 п. З мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА 9 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106. частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до абзацу 4-5 п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17. пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження». Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок № 13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Як відзначив Європейський суд з прав людини, стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатись як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції. (Іммобільяре Саффі проти Італії, 22774/93, 28.07.1999, п. 63; рішення «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, п. 40).

Таким чином, вважає, що в даному випадку, причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа є поважними.

Схожої правової позиції притримуються Київський апеляційний суд в постанові по справі №753/9205/13-ц, № провадження 22-ц/824/2921/2020 від 28.01.2020року, Одеський апеляційний суд в постанові по справі №2-1091/09, № провадження 22-ц/813/2629/20 від 21.04.2020 року, Запорізький апеляційний суд в постанові по справі № 335/9908/13-ц, № провадження 22-ц/807/136/20 від 15.01.2020року, Херсонський апеляційний суд в постанові по справі № 668/14686/14-ц, № провадження 22-ц/819/782/20 від 06.05.2020року, Вінницький апеляційний суд в постанові по справі № 127/21913/14-ц, № провадження 22-ц/801/462/2020 від 19.03.2020року та ін.

Враховуючи вищевикладені обставини, та те, що виконавчий лист відносно боржника по справі № 2-380/08 за позовом АБ «Металург» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 55А від 05.02.2007 року, виданий судом 16.08.2021 року (отриманий стягувачем 20.08.2021 року), просить суд визнати поважною причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_1 по справі за позовом АБ «Металург» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 55А від 05.02.2007 року.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , який виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 16.08.2021 року по справі за позовом АБ «Металург» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 55А від 05.02.2007 року в розмірі 6743,75 грн., судовий збір у сумі 67,43 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього 6841,18 грн., встановивши новий строк для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника АТ «МетаБанк», боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2008 року по справі № 2-380/08 позов Акціонерного банку „Металург - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку „Металург суму заборгованості за кредитним договором у сумі 6743, 75 грн., судовий збір у сумі 67 грн. 43 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього стягнуто 6841 (шість тисяч вісімсот сорок одну) грн. 18 коп.

Як слід з матеріалів справи рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та виконавчі листи на його виконання на адресу Акціонерного товариства МетаБанк, що є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань АБ Металург згідно статуту AT "МетаБанк", не направлялись.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, можливість направлення до ДВС виконавчого документа - це не лише обов`язковість вимог закону та право стягувача, а й ще гарантія своєчасного, повного та реального виконання судового рішення.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Отже, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву представника АТ «МетаБанк» Гусакова Максима Олександровича про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Також, оскільки, на даний час строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив та його пропущено з поважних причин, з метою недопущення порушень прав та інтересів банківської установи, суд приходить до висновку, що його має бути поновлено, оскільки судове рішення не виконано та є чинним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, п.17.4 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «МетаБанк» Гусакова Максима Олександровича про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-380/08 від 15 квітня 2008 року, виданого 16.08.2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку „Металург суму заборгованості за кредитним договором у сумі 6743, 75 грн., судовий збір у сумі 67 грн. 43 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього стягнути 6841 (шість тисяч вісімсот сорок одну) грн. 18 коп.

Визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу по справі № 2-380/08 від 15 квітня 2008 року, виданого 16.08.2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку „Металург суму заборгованості за кредитним договором у сумі 6743, 75 грн., судовий збір у сумі 67 грн. 43 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього стягнути 6841 (шість тисяч вісімсот сорок одну) грн. 18 коп. - поважними.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-380/08 від 15 квітня 2008 року, виданого 16.08.2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку „Металург суму заборгованості за кредитним договором у сумі 6743, 75 грн., судовий збір у сумі 67 грн. 43 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього стягнути 6841 (шість тисяч вісімсот сорок одну) грн. 18 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: М.В. Антоненко