Справа № 127/6926/13-ц
Провадження № 6/127/176/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

представника заявника (боржника) адвоката Матюхи Володимира Вікторовича,

стягувача ОСОБА_1 ,

представника стягувача адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною власністю, визнання майна особистою власністю, поділ майна, визнання не дійсним договорів купівлі-продажу, передавальних розпоряджень, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання не дійсним договорів купівлі-продажу і дарування іменних акцій,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 до суду звернувся адвокат Матюха В.В. який діє в інтересах ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення та просив зупинити на час розгляду даної заяви виконавче провадження у державного виконавця Другого відділу ДВС м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шарапанівського Р.П. також постановити ухвалу, якою розстрочити виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2019 зміненого постановою Вінницького апеляційного суду від 21.09.2020 по праві №127/6926/13-ц терміном на 1 рік (12 місяців) починаючи з 25.01.2022 визначивши рівні платежі з урахуванням сплачених коштів. Мотивував тим, що у провадженні державного виконавця Шарапанівського Р.П. перебуває виконавче провадження, боржником якого є ОСОБА_2 , який не в змозі одразу сплатити усю суму визначену судовим рішенням, оскільки він є пенсіонером та має проблеми із здоров`ям, а також на його утриманні є неповнолітня дитина, а сума яка підлягає стягненню більше ста тисяч для нього є значною.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 просив заявлені вимоги у частині зупинення на час розгляду даної заяви виконавче провадження у державного виконавця Другого відділу ДВС м. Вінниці Централь-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шарапанівського Р.П. залишити без розгляду, в частині розстрочки виконання рішення просив заяву задовольнити з підстав зазначених у заяві, на запитання суду про суму яка уже сплачена, та яка сума підлягає розстрочці відповіді надати не зміг.

ОСОБА_1 проти заяви заперечила та суду повідомила, що з 2020 року рішення суду не виконане, а останніх три місяці кошти від боржника за виконавчим провадженням взагалі не надходять.

Представник стягувача ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечила та зазначила, що заява про розстрочку виконання рішення надана через рік та дев`ять місяців після набрання постановою суду законної сили, та до цього часу воно не виконане. Кошти, які підлягають стягненню були присуджені судом оскільки ОСОБА_2 відчужив автомобіль без відома дружини, а доказів того, що кошти були витрачені на потреби сім`ї не знайшли свого відображення, усе це свідчить про недобросовісну поведінку боржника і як наслідок причину звернення до суду також спростовувала пояснення заявника, що той є пенсіонером, її клієнтка також пенсійного віку, також до заяви не додано будь-яких доказів хворобливого стану заявника на відміну від її клієнтки, яка має інвалідність та потребує систематичних проходжень реабілітацій, та те, що на утриманню ОСОБА_2 є неповнолітня дитина, оскільки це не нівелює обов`язку виконувати рішення суду. Також суду повідомила, що із загального доступу відомо, що ОСОБА_2 є директором ПРАТ "ВІННИЦЬКА ОБЛДРУКАРНЯ", тому вважає, що він платоспроможний та в змозі сплатити кошти визначені судом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2019 вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна, визнання не дійсним договорів купівлі-продажу та дарування, передавальних розпоряджень, задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання не дійсним договорів купівлі-продажу і дарування іменних акцій задоволено частково.

Вирішено поділити майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши ОСОБА_1 будівельні матеріали і обладнання, використані в процесі будівництва житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на ділянці розміром 0,1011 га вартістю 1473564 грн, прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» в кількості 1064446 шт. номінальною вартістю 212889,20 грн всього на суму 1686453,20 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 вартістю 985322 грн; грошові кошти, витрачені на облаштування тимчасової конструкції (гаражу залізобетонного), розташованої біля будинку АДРЕСА_3 , вартістю: будівельних матеріалів яка складає 84070 грн, заробітної плати 9321 грн, експлуатації машин і механізмів 1613 грн, а всього 95004 грн; грошові кошти, отримані від продажу автомобіля Volksvagen Polo 2006 року випуску - 231607,19 грн, НОМЕР_1 штук прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» номінальною вартістю 567962,20 грн всього на суму 1679 885,30 грн.

Земельну ділянку площею 0,0960 га, розташовану по вул. Дружби народів без номера в с. Вінницькі Хутори, вартістю 277411 грн; будівельні матеріали і обладнання, використані в процесі будівництва споруд на земельній ділянці площею 0,0960 га вартістю 257670 грн; залишити у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнавши за кожним право власності на Ѕ вказаного майна за кожним.

Визнати не дійсними договір купівлі-продажу іменних акцій № 1Б111/2-10 від 05.08.2010 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 1064446 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» номінальною вартістю 212889,20 грн.

Визнати частково не дійсним договір купівлі-продажу № 432 укладений 15.01.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині продажу 2003142 штук простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною власністю, визнання майна особистою власністю, позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування простих іменних акцій недійсним відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання не дійсним договору купівлі-продажу 369517 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня», договору дарування простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 1649,30 грн судового збору в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 1133 грн судового збору в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18000 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13000 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.09.2020 апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Момота Василя Денисовича та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Вирішено виділити у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 вартістю 1 101 608 грн та 176 761,8 грн - вартість простих іменних акцій ВАТ «Вінницька обласна друкарня» у кількості 838 809 шт, а всього майна на суму 1 269 369,8 грн.

Вирішено виділити у власність ОСОБА_1 будівельні матеріали та обладнання використані в процесі будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться на земельних ділянках площею 0,1011 га, з кадастровим номером :02:006:0626 і площею 0,0960 га., з кадастровим номером :02:006:0211 по вул. Дружби народів без номера в селі Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, вартістю 855629 грн; земельну ділянку площею 0,0960 га, розташовану по вул. Дружби народів без номера в с. Вінницькі Хутори вартістю 173 066 грн та 212 461,4 грн - вартість простих іменних акцій ВАТ «Вінницька обласна друкарня» у кількості 1 062 307 шт, а всього майна на суму 1 241 156,4 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію проіндексованої вартості 1/2 частки автомобіля «Volksvagen polo» 2006 року, що становить 115 803,6 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 213, 4 грн компенсації різниці вартості виділеного майна.

В задоволенні решти позовних вимог про поділ майна подружжя відмовлено.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року залишено без змін.

ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є пенсіонером.

ОСОБА_1 має інвалідність ІІІ групи, яке встановлено безтерміново.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

За приписами частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин першої, третьої - п`ятої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів виключних обставин для розстрочення рішення суду, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. А також доказів на підтвердження своїх доходів. Крім того, заявник просить розстрочити без зазначення конкретного єдиного способу, не зазначено конкретних сум, також суду не відомо про залишкову суму заборгованості.

Керуючись статтею 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: