СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/712/22

пр. № 2/759/2441/22

01 липня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на користь Банку 12 840 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що ОСОБА_4 згідно кредитного договору б/н від 24 травня 2017 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак 19 червня 2020 року він помер, тому заборгованість по кредиту, яка утворилася на день смерті позичальника, підлягає стягненню з його спадкоємців у відповідності до положень ст. 1282 ЦК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 121-122).

Враховуючи те, що відповідачі, які повідомлялись про розгляд справи за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявили, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 24 травня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 32).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер (а.с. 96).

Відповідно до додатково наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 24.05.2017 року у ОСОБА_4 наявна заборгованість у розмірі 12 840 грн. 18 коп., що становить заборгованість за тілом кредиту (а.с. 8-14).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті відповідачем не в повному обсязі, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який строк, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Дослідивши спадкову справу № 19/2020, судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. звернувся син померлого - ОСОБА_1 (а.с. 131)., а дружина померлого ОСОБА_5 та його мати - ОСОБА_6 звернулись з заявами про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 132).

У подальшому, 30.05.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , який успадкував після смерті свого батька - ОСОБА_4 ј частки квартири АДРЕСА_2 (а.с. 167).

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Аналогічний висновок викладено у пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Судом встановлено, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 , оскільки інші спадкоємці першої черги: мати померлого ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 відмовились від спадщини (а.с. 167).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Так, статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Таким чином спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину набуває прав володіння, користування на спадкове майно, а з моменту оформлення успадкованого права власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку набуває і право розпорядження ним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року № 676/1958/16-ц.

Судом встановлено, що 12.05.2021 року банком було направлено претензію кредитора до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, у якій той просив включити кредиторські вимоги банку у спадкову масу та повідомити спадкоємців про наявність у померлого заборгованості перед банком у розмірі 12 840 грн. 18 коп. (а.с. 98).

25.05.2021 року Дванадцятої київською державною нотаріальною конторою дана претезія була перенаправлена до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. (а.с. 99).

Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. від 01.06.2021 року, нею було доведено до відома спадкоємця ОСОБА_1 про факт надходженя такої претензії та її зміст (а.с. 100).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Наведене вище є підставою для часткового задоволення позову та стягнення суми заборгованості із відповідача ОСОБА_1 , який отримав спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Підстав для стягнення суми боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає, оскільки вони відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 268, ст.ст. 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 24 травня 2017 року, що становить 12 840 грн. 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп., а всього підлягає стягненню - 15 110 грн. 18 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Кириленко