Справа № 703/143/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «КФ.ЮА», треті особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. зареєстрованого в реєстрі за №120094 про стягнення з неї заборгованості в розмірі 14921 грн. 55 коп. на користь ТОВ «КФ.ЮА».

Свої вимоги мотивувала тим, що 109 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 120094 про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА.» коштів в сумі 14921 грн. 55 коп.

Вказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області (виконавеч провадження № 67840908), та розпочато стягнення.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону та недотриманням процедури, оскільки заборгованість не є безспірною та вона не отримувала жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, як і розрахунку боргу, тому сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною. Враховуючи наведене, просила визнати виконавчий напис № 120094 від 09 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню.

В порядку забезпечення позову позивачка подала до суду заяву, якою просила вжити заходи забезпечення її позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи знаходиться заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ.ЮА" у судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позов у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки 01 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ "КФ.ЮА" укладено договір позики в тому числі на умовах фінансового кредиту № 1-172_KFUA-880, відповідно до умов договору, позивачка отримала кошти. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріали справи не містять доказів виконання зобов`язань за договором також відсутні обгрунтовані заперечення щодо розміру заборгованості, отже позивачка не довела наявність порушеного права та безпідставність вимог ТОВ "КФ.ЮА".

Крім того,відповідач у відзиві, зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ТОВ «КФ.ЮА», згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться у матеріалах справи, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. і приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, письмових пояснень суду не надали.

Судом встановлено, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 120094, яким стягнуто з ОСОБА_1 , за кредитним договором №1-172_KFUA-880 від 01 листопада 2019 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 листопада 2019 по 03 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 14921 грн. 55 коп., які складаються з 10300 грн. заборгованості за тілом кредиту та 4571 грн. 55 коп. заборгованість за відсотками та комісією.

За вчинення виконавчого напису стягнуто з стягувача 50 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

09 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. на підставі заяви стягувача ТОВ «КФ.ЮА» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67840908 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості в розмірі 14921 грн. 55 коп., а також цього числа винесено постанову про стягнення з боржника основної витрат виконавчого провадження, що становить 500,00 грн.

Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржниця мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Також у виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16 листопада 2019 року по 03 червня 2021 року.

В ході розгляду справи не спростовано доводи позивачки про те, що вона листів щодо сплати заборгованості не отримувала, тому не мала можливості оспорити вимоги ТОВ «КФ ЮА» або ж виконати їх. Крім того, відповідачем не надано документів на підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржниці, і відповідно, була нею отримана, та того, що така була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Також судом встановлено наступне.

З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 розділу ІІ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин» Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку.

Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, керувався нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

З огляду на викладене, оскільки судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено ТОВ «КФ.ЮА» одноособово без урахування думки та позиції позивачки, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, який складається з 992 грн. 40 коп. - судовий збір за подання позовної заяви та 496 грн. 20 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом.

Крім того, ухвалою суду від 25 січня 2022 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, подану до подачі позовної заяви, постановлено зупинити стягнення за виконавчим провадженням №67840908 яке здійснюється на підстави виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрованого в реєстрі за №120094 від 09 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 14921 грн. 55 коп. на користь ТОВ «КФ.ЮА».

Відповідно довимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «КФ.ЮА», треті особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 120094.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 1488 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: В. О. Прилуцький