Справа № 2-2160/11
УХВАЛА

29 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Палюх Н.М.

секретаря Демидюк О.В.

з участю представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 07.03.2013 у справі № 2-2160/11. Заява обгрунтована тим, що 07.03.2013 Залізничним районним судом м. Львова винесено заочне рішення у справі за позовом ЗРА ЛМР до ОСОБА_2 , третя особа ЛМР про демонтаж самочинного будівництва. ОСОБА_2 зобов`язано в примусовому порядку за власний рахунок демонтувати металевий гараж розміром 3х5 м самочинно встановлений на землях міськземфонду біля будинку АДРЕСА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗРА ЛМР 37 грн сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн судового збору. Вказує, що копія позовної заяви та судові повістки на її адресу не надходили і таких вона не отримувала. Про існування даного спору та відповідно примусове виконання рішення суду відповідачці стало відомо лише з додатку «Дія», після оновлення програми на смартфоні. Копії заочного рішення вона не отримувала. Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка на 08.10.2012 була виписана на ім`я « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 ». Вказане повідомлення вона не отримувала, хто розписався на рекомендованому повідомленні їй невідомо. Усі інші повістки та конверти були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, а тому вона їх також не отримувала. За наведеного, просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у заяві та просила заяву задовольнити.

В судове засідання представники Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ст.287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника заявника, оглянувши матеріали справи №2-2160/11, суд встановив наступне.

Залізничний районний суд м.Львова 07.03.2013 у справі № 2-2160/11 за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Львівська міська рада про демонтаж самочинного будівництва задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 в примусовому порядку за власний рахунок демонтувати металевий гараж розміром 3,00х5,00 м. самочинно встановлений на землях міськземфонду біля будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 37 грн. 00 коп. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. 00 коп. судового збору /а.с. 41-43/.

13.06.2022 представник відповідачки звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.07.2012 відкрито провадження у справі. Попереднє судове засідання по справі було призначено на 15:15 год 08.10.2012, про що відповідачці скеровувався відповідний супровідний лист з дадатками, а саме з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з дадатками /а.с. 1, 26/.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення вбачається, що конверт скерований на адресу відповідачки: АДРЕСА_2 був отриманий ОСОБА_3 22.08.2012 /а.с.27/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином повідомлялась про розгляд справи.

Судом також встановлено, що всі інші судові повістки та копія заочного рішення, які скеровувались на адресу ОСОБА_2 повертались до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, доводи відповідачки про те, що їй не було відомо про даний спір і про її неналежне повідомлення щодо розгляду справи спростовані наявними матеріалами справи та й представник заявника не представив жодних доказів, які б обґрунтовували заперечення ОСОБА_2 проти вимог позивача та мали істотне значення для правильного вирішення справи, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід відмовити, так як підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Окрім цього, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі №2-2160/11.

При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 284, 287, 288, 259, 260, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі №2-2160/11.

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 07.03.2013 у цивільній справі №2-2160/11 за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Львівська міська рада про демонтаж самочинного будівництва залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: