Справа № 203/1533/22
Провадження № 2/0203/907/2022
УХВАЛА

03 червня 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генріхівна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генріхівна, в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (спадкова справа № 08/1999, зареєстровано в реєстрі за № 3-736), видане ОСОБА_2 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою Аллою Генріхівною;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності № 60029439 від 27.08.2021 року, прийняте державним реєстратором державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою Аллою Генріхівною.

19 травня 2022 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання відповідача ОСОБА_2 , який за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованим не значиться, а для надання точної відповіді необхідно вказати дату народження.

Суд зазначає, що у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені вимоги до позовної заяви.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано доказів, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року у справі 203/1362/20, постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, якими було відмовлено ОСОБА_2 у продовженні строку на прийняття спадщини. Проте надає копію рішення та постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому, долучені рішення та постанова не містять персоніфікованих даних про учасників справи, які приймали участь у справі (позивач, відповідач).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви копії заяви та всіх документів, що додаються до позовної заяви для відповідача та третьої особи.

Суд також звертає увагу на те, що частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте позивач не підтвердила відповідність копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, їх оригіналам, які знаходяться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України.

Також позивач у позовній заяві просить суд витребувати у відповідача свідоцтво про право на спадщину.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що вимоги щодо форми та змісту клопотання про витребування доказів визначені ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вирішуючи питання щодо залишення позовної зави без руху, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Суд звертає увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генріхівна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності;

- рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року у справі 203/1362/20, постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 травня 2021 року;

- належним чином засвідчених копій доданих до позовної заяви документів;

- копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача та третьої особи.

Копію ухвали направити позивачу.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва