РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника відповідача Грабовського В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1994667 від 9 лютого 2020 року в розмірі 22982,02 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 9 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1994667, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 8000 грн. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти. В свою чергу позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконала, оскільки відповідно до умов кредитного договору мала повертати кредитні кошти згідно графіка погашення кредиту, передбаченого у додатку № 1 до кредитного договору. 16 листопада 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 52-МЛ, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором. Станом на 1 лютого 2021 року сума заборгованості відповідача становить 22982,02 грн., з яких: залишок по тілу кредиту 7083,20 грн., залишок по комісії 960 грн., залишок по відсотках 14938,82 грн.

Ухвалою від 17 вересня 2021 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 7 грудня 2021 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів.

6 грудня 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову повністю. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування, є необгрунтованою. Відповідно до п.1.4 кредитного договору № 1994667 від 9 лютого 2020 року термін повернення кредиту визначено 7 березня 2020 року. Позивач міг би стягувати з відповідача проценти за користування кредитом в період з 9 лютого 2020 року по 7 березня 2020 року в розмірі 5400 грн., що відповідає положенням п.1.5.2 кредитного договору, при умові, що відповідач не сплачувала будь-яких коштів за користування кредитом. З умов кредитного договору не вбачається, що сторонами обумовлена умова нарахування процентів за неправомірне користування кредитом після строку кредитування в порядку ст.625 ЦК України. Відповідач здійснювала погашення кредиту 9 березня 2020 року на суму 1156 грн, 20 березня 2020 року на суму 1287,40 грн, 23 квітня 2020 року на суму 1712 грн. Твердження позивача про те, що відповідач не сплатила тіло кредиту в сумі 7083,20 грн, що на 916,80 грн менше від суми наданого кредиту в розмірі 8000 грн, свідчить про повну оплату нарахованих за період з 9 лютого 2020 року по 7 березня 2020 року відсотків у розмірі 5400 грн, оскільки погашення тіла кредиту можливе лише після сплати процентів за його користування. Тому вимога про стягнення відсотків за користування кредитом не підлягає задоволенню. Положення п.1.5.1 кредитного договору про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦК України, а тому в задоволенні вимог про стягнення комісії також слід відмовити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи провести за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі заборгованості за тілом кредита та відсотків в межах строку кредитування з врахуванням коштів, що були сплачені відповідачем. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 9 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1994667 (індивідуальна частина), за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 8000 грн строком на 27 днів з 9 лютого 2020 року з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 7 березня 2020 року (далі - кредитний договір).

ТОВ "Мілоан" надав відповідачу кредитні кошти в сумі 8000 грн згідно договору № 1994667, що підтверджується платіжним дорученням № 15006106 від 9 лютого 2020 року.

За п.1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені в сумі 5400 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користуванням кредитом становить 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 кредитного договору).

Пунктом 2.2.2 встановлено, що нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору.

Згідно з п.2.2.3 кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п.1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо позичальник всупереч умовам договору продовжує користуватися кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену в п.1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем, визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. Якщо позичальник всупереч умовам договору продовжує користуватися кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору, в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, передбачених ст.625 ЦК України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. За наявності домовленості між позичальником та позикодавцем пролонгація може здійснюватися на інших умовах ніж передбачено цим пунктом. Волевиявлення позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно п.6.14 Правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений п.2.5 договору (п.2.3.2 кредитного договору).

Пунктом 2.4.1 кредитного договору передбачено обов`язок позичальника повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п.1.4 договору.

16 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 52-МЛ, відповідно до умов якого позивач набув права грошових вимог кредитора за кредитними договорами, що входять до портфеля заборгованості та вказані у реєстрі боржників, в тому числі за укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 кредитним договором № 1994667 від 9 лютого 2020 року, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. відбулось відступлення права вимоги.

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1994667 від 9 лютого 2020 року, з урахуванням листа-коригування ТОВ "Мілоан" № 5109/28-10 від 28 жовтня 2021 року, заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за кредитним договором станом на 4 лютого 2021 року становить 22982,02 грн та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7083,20 грн, простроченої заборгованості за комісією - 960 грн, простроченої заборгованості за процентами - 14938,82 грн.

На виконання умов кредитного договору відповідач здійснила платежі: 9 березня 2020 року в сумі 1156 грн, 20 березня 2020 року в сумі 1287,40 грн, 29 березня 2020 року в сумі 1358 грн, 23 квітня 2020 року в сумі 1712 грн, що підтверджується меморіальними ордерами № 16302879, № 16866297, № 17322591 та № 18533597 відповідно.

24 грудня 2020 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою виконати зобов`язання протягом семи днів, про що свідчить список № 19 згрупованих поштових відправлень.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а відтак, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 7083,20 грн та заборгованість за простроченими відсотками в сумі 14938,82 грн.

Покликання представника відповідача на необгрунтованість вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування, суд до уваги не приймає.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору передбачено право позикодавця на продовження строку користування/повернення кредиту (пролонгація) на 3, 7, 15 днів. В період продовження строку користування/повернення кредиту проценти нараховуються за ставкою, передбаченою п.1.5.2 кредитного договору, відповідно до п.2.2.3 кредитного договору.

Відповідач здійснила платежі 9 березня 2020 року, 20 березня 2020 року, 29 березня 2020 року та 23 квітня 2020 року з пролонгацією кредитного договору на три дні після кожного платежу, про свідчить призначення платежів у відповідних меморіальних ордерах.

З відомості про щоденні нарахування та погашення, яка надана ТОВ "Мілоан", встановлено, що в періоди пролонгації кредитного договору проценти нараховувалися згідно п.1.5.2 договору, тобто в межах строку кредитування та відповідно до умов кредитного договору.

За періоди фактичного користування кредитом поза межами строку кредитування проценти нараховані згідно п.1.6 договору за стандартною (базовою) процентною ставкою.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, застосуванню підлягає положення ст.625 ЦК України. При цьому, розмір процентів, які підлягають сплаті боржником на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, може бути встановлений у договорі.

Пунктом 2.2.3 кредитного договору розмір процентів, які підлягають сплаті позичальником за ч.2 ст.625 ЦК України, встановлений на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Таким чином, нарахування процентів здійснено в порядку, передбаченому договором та ч.2 ст.625 ЦК України.

Пунктом 2.3.1 передбачено сплату комісії за продовження кредиту, максимальні ставки якої зазначені в таблиці. Ні відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1994667, ні виписка з особового рахунка за кредитним договором не містять розміру ставки комісії за продовження кредиту, за якою нарахована комісія за пролонгацію, а тому позовна вимога про стягнення заборгованості за комісією необгрунтована.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь пощивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведенного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 1994667 від 9 лютого 2020 року в розмірі 21105 (двадцять одна тисяча сто п`ять) грн 22 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 2088 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн 40 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького 1, корпус 28; ; IBAN НОМЕР_1 в АТ Райффайзен Банк Аваль;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 14 лютого 2022 року.

Суддя