ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/4277/14-ц

провадження № 22-ц/4809/709/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.

за участі секретаря Савченко Н. В.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , Світловодський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Глущенко Ангеліни Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року у складі судді Гармаш Т. І. і

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду із заявою та просило:

-видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року по цивільній справі № 487/12366/14-ц про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 ;

-визнати причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 487/12366/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором № 004-10025-221212 від 22 грудня 2012 року в розмірі 48 444 грн 44 коп та судові витрати в розмірі 484 грн 44 коп.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

З інформацією Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) станом на 12.04.2021 виконавчий лист № 401/4277/14-ц до відділу для примусового виконання не надходив.

Виконавчий документ був отриманий стягувачем, але не був пред`явлений до органів державної виконавчої служби, у зв`язку з тим, що з 03.03.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» .

Заявник зазначає, що виконавчий лист № 487/123/66/14-ц, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та ПАТ «Дельта Банк» не передавало його новому кредитору, а суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини належного стягувача, а тому звернувся до суду із відповідною заявою.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по цивільній справі № 401/4277/14-ц від 24.11.2014.

Поновлено стягувачу пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 по цивільній справі № 401/4277/14-ц про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що заявником обгрунтовано причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 401/4277/14-ц, його оригінал втрачено, а рішення суду не виконано, а тому, суд першої інстанції вважав, що заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат Глущенко А. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. 433 ЦПК України та незастосуванням п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції від 30 грудня 2014 року), які підлягали застосуванню.

ОСОБА_1 не було відомо про розгляд судом вказаної справи, а процесуальні питання були ухвалені судом без участі боржника.

Судом першої інстанції не було враховано, що виконавчий лист № 401/4277/14-ц не пред`являвся до виконання до органів державної виконавчої служби, а тому станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився ще 15 січня 2016 року.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 був укладений через два роки після того, як закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, статтею 12 якого вже було передбачено трирічний термін пред`явлення виконавчих документів до виконання, набув чинності лише 05.10.2016, тобто на дев`ять місяців пізніше ніж закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, що унеможливлює зворотне застосування Закону до строку, що закінчився ще до набрання чинності Законом № 1404-VIII.

Посилання заявника на факт втрати оригіналу виконавчого документа ніяким чином не спростовує того, що виконавчий лист не був пред`явлений до виконання в строк до 15 січня 2016 року, тоді як стягувач звертається в 2021 році з клопотанням про його поновлення зі сплином п`яти років.

Від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду проведеного в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Глущенко А. М. підтримала доводи апеляційної скарги.

Представники ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Світловодського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило проводити судові засідання за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2014 рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по цивільній справі № 401/4277/14-ц, задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 004-10025- 221212 від 22 грудня 2012 року в сумі 48 444 грн 44 коп та судові витрати у розмірі 484 грн 44 коп.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської від 08.06.2018 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі № 401/4277/14-ц на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до листа Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих. № 8736 від 12.04.2021 згідно перевірки Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, Журналів обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю, а також бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 12.04.2021 виконавчий документ № 401/4277/14-ц до відділу для примусового виконання не надходив.

З інформаційних витягів з інтернет-ресурсу «Єдиний реєстр боржників» та «Автоматизована система виконавчих проваджень» вбачається, що виконавчий лист № 401/4277/14-ц виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу не перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником обґрунтовано причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 401/4277/14-ц, його оригінал втрачено, а рішення суду не виконано.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 3 частиною третьою статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Обґрунтовуючи підстави апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статтей 128-130 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1-4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні з підстави неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що в судове засідання сторони не з`явились, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку та видачу дубліката виконавчого листа.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що неявка учасників справи не буде перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку у тому випадку, коли учасники будуть належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду питання.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно листа Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що на 09 годину 00 хвилин 18 серпня 2021 року призначене судове засідання у цивільній справі № 401/4277/14-ц за заявою стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а. с. 103).

Поштовий конверт з повідомлення про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 09 годину 00 хвилин 18 серпня 2021 року повернулось на адресу суду першої інстанції із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 106).

В судове засідання, яке відбулося 18 серпня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, а суд першої інстанції розглянув справу без його участі, що підтверджується протоколом судового засідання від 18 серпня 2021 року (а. с. 107).

З огляду на викладене, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, розглянув заяву за відсутності ОСОБА_1 , щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не забезпечив його можливості надати суду докази та дати свої пояснення з приводу поданої заяви, чим позбавив його можливості скористатись наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст. ст. 43, 49 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 не повідомленого належним чином про дату час і місце розгляду справи, і останній обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, ухвала суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, з огляду на таке.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захисті відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (див. «Стаднюк проти України» (Stadnyuk c. Ukraine), N 30922/05, п. 21, 27 листопада 2008 року). Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес (див. «Сіка проти Словаччини» (Sika c. Slovaquie), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року; «Побегайло проти України» (Pobegailo c. Ukraine), N 18368/03, п. 18, 29 березня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у контексті змісту права на справедливий суд також зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Суд враховує вказану практику Європейського суду з прав людини, однак вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку суд лише сприяє стягувачу у його намаганні звернути стягнення на підставі рішення суду, і самостійно не вправі ініціювати це питання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

За таких обставин першочерговим є вирішення судом питання стосовно наявності поважних підстав пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 48 444 грн 44 коп, за кредитною лінією № 004-12 від 22 грудня 2012 року та судові витрати у розмірі 484 грн 44 коп (а. с. 29-30).

Копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 307 підтверджується, що АТ «Дельта Банк» отримало виконавчий лист та копію рішення від 24 листопада 2015 року по справі № 401/4277/14-ц 23 січня 2015 року (а. с. 37).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі від 08 червня 2018 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі № 401/4277 /14-ц, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 004-1 0025- 221212 від 22 грудня 2012 року на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 66-67).

Відповідно до листа Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих. № 8736 від 12.04.2021 згідно перевірки Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, Журналів обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю, а також бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 12.04.2021 виконавчий документ № 401/4277/14-ц до відділу для примусового виконання не надходив (а. с. 91).

З інформаційних витягів з інтернет-ресурсу «Єдиний реєстр боржників» та «Автоматизована система виконавчих проваджень" вбачається, що виконавчий лист № 401/4277/14-ц, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу не перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби (а. с. 93-94).

Згідно дубліката виконавчого листа, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі № 401/4277/14-ц на виконання рішення від 24 листопада 2014 року, рішення набрало законної сили 14 січня 2015 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до 15 січня 2016 рок (а. с. 144).

З аналізу викладеного вбачається, що АТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у річний строк, передбачений чинним на момент видачі виконавчого листа, із заявою до відповідних органів про пред`явлення виконавчого документу до виконання не звертався, а тому вважається таким, що пропустив строк.

Обґрунтовуючи вимоги заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що виконавчий документ був отриманий стягувачем, але не був пред`явлений до органів державної виконавчої служби, у зв`язку з тим, що з 03.03.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», а в правонаступника була відсутня інформація про місцезнаходження виконавчого документу.

Разом з тим, суд вважає, що наведені заявником обставини не можуть вважатися такими, що безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Нормою ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, суд вважає, що заміна сторони у виконавчому провадженні та відсутність у правонаступника інформації про місцезнаходження виконавчого документу також не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку.

При цьому, заявником жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин не звернення АТ «Дельта Банк» до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо пред`явлення виконавчого документу.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Богонос проти Росії» від 05.02.2004).

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію АТ «Дельта Банк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне виконання судового рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено причин, які є поважними та були б достатніми для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а наведені заявником причини не доводять існування обставин, які об`єктивно перешкоджали АТ «Дельта Банк» вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 401/4277/14-ц становив 1 рік, АТ «Дельта Банк» виконавчий лист отримано під розписку 23.01.2015, із заявою про відкриття виконавчого провадження до органів виконавчої служби останній протягом строку встановленого законом не звертався, а причини такого пропуску не є поважними, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як наслідок, враховуючи вимоги з п. п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні вимог про видачу дублікату виконавчого листа, адже суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неправильно наданої оцінки наявним в матеріалах справи доказам дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування права норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Глушенко А. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, ухвала Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволення заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 496 грн 20 коп судового збору.

Подаючи апеляційну скаргу, адвокат Глущенко А. М. просила стягнути з заявника витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 грн, понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру понесених витрат представником відповідача адвокатом Глущенко А. М. надано: ордер серії АІ № 1219707 від 04 травня 2022 року (а. с. 132); договір про надання професійної правової допомоги від 20.04.2022 (а. с. 130); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001180 від 15 серпня 2019 року (а. с. 131); рахунок-фактуру № 1 від 05 травня 2022 року (а. с. 133); копію акту здачі-приймання наданих послуг № 1 від 05 травня 2022 року (а. с. 134); квитанцію № 115 від 06 травня 2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а. с. 136).

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви, а також складність справи, витрачений час та обсяг виконаних адвокатом робіт і послуг, надані представником докази понесення витрат та відсутність заяви про зменшення розміру судових витрат, з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Глущенко Ангеліни Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп судового збору та 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24.06.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко