Номер провадження: 22-ц/813/2011/22
Номер справи місцевого суду: 522/3650/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,,

за участю секретаря Дерезюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору «Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненої,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «Імексбанк» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору «Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просив визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 1010 від 30 січня 2007 року укладеним між ним та ПАТ « ІмексБанк»; припинити іпотеку за іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Імексбанк» посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за № У-109; припинити іпотеку за іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Імексбанк» посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за № У-110; припинити іпотеку за іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Імексбанк» посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за № У-111.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 30 січня 2007 року між ним та ПАТ «Імексбанк» був укладений договір кредиту № 101, за умовами якого Банк надав йому кредит в сумі 7 736 944,80 грн. зі сплатою 19% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 30 січня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 31 січня 2007 року між ним та ПАТ «Імексбанк» було укладено: іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-111. Предметом іпотеки за вказаним договором є майнові права на квартиру АДРЕСА_1 ; іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-110. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-109. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру АДРЕСА_3 .

Позивач зазначив, що остаточний розрахунок за договором кредиту № 101 від 30 січня 2007 року на суму 2 086 759,04 грн. був здійснений 29 грудня 2014 року за рахунок коштів ТОВ «Нова-Хвиля», які надійшли у безготівковій формі (були списані ПАТ «Імексбанк») з рахунку товариства, відкритого в АТ «Імексбанк» після дострокового зняття коштів з депозитного рахунку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року за № 50 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року за № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким з 27 січня 2015 року у АТ «Імексбанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Із метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «Імексбанк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 84 від 23 квітня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк» до 26 травня 2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк». Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року за № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк».

Також позивач зазначив, що зі спливом більш як чотирьох років після погашення поручителем заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, йому стало відомо про відновлення АТ «Імексбанк» заборгованості за договором кредиту від 30 січня 2007 року. У грудні місяці 2014 року.

Позивач вказав, що відповідач вживає заходів щодо продажу прав вимоги за кредитним договором № 101 від 30 січня 2007 року забезпеченим заставою відповідно до інформації, розміщеної на офіційному Інтернет-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призведе до безпідставного «подвійного» стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 101 від 30.01.2007р. з боку нового кредитора/набувача/покупця? лот - № GL16N116805,

Із посиланням на ст.ст. 526, 559, 598, 599, 1049 ЦК України, позивач наголошує на припинені належним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 101 від 30 cічня 2007 року, що відповідно до положень ст. 599 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 17 Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-111; іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-110; іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-109 є припиненими.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору « Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненої було задоволено, постановлено:

Визнати припиненими правовідносини за кредитним договором № 101 від 30 січня 2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 .

Визнати припиненою іпотеку за:

- іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованим в реєстрі за № У-111;

- іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованим в реєстрі за № У-110.

- іпотечним договором від 31 січня 2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованим в реєстрі за № У-109.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС» на користь ОСОБА_1 5044 (п`ять тисяч сорок чотири) грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апеляційну скаргу представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» обґрунтовує тим, що остаточне погашення заборгованості ОСОБА_1 відбулося безготівковим шляхом виключно методом корегування банківських проводок за рахунок коштів, які з`явилися на поточних рахунках ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ» в наслідок укладення нікчемного правочину, тому всі подальші правочини не створюють жодних правових наслідків.

Судом першої інстанції проігноровано долучені відповідачем виписки по особовим рахункам позивача ОСОБА_1 , що підтверджують його заборгованість за кредитним договором.

А саме станом на 09.04.2020 року у ОСОБА_1 існує заборгованість за договором кредиту №101 у розмірі 4247564,04 грн., наведене підтверджується довідкою про стан заборгованості. Однією з підстав існування такої заборгованості слугує протокол №1 засідання малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» від 16.04.2018 року.

Тобто, основне зобов`язання не було припиненим, внаслідок чого відсутні підстави припинення іпотечного договору та відповідно підстави для державної реєстрації зняття обтяжень з іпотечного майна.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було невірно оцінено докази належного виконання позивачем умов Кредитного договору.

Правочини щодо дострокового повернення депозитних коштів здійснені з порушенням вимог пункту 3.1. постанови Правління НБУ №63/БТ від 15.03.2011 року, а також наступний правочин щодо остаточного розрахунку за кредитним договором №101 від 30.01.2007 року, укладеного з ОСОБА_1 за рахунок коштів ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ» є нікчемним з огляду на положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» адже дострокове повернення депозитних коштів ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ» надають перевагу кредитору і одночасно пов`язаною з банком особою ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ».

До того ж, судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що державна реєстрація прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень майна відбулася 02.02.2015 року, тобто під час введення АТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації.

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції було безпідставно відхилено доводи відповідача, щодо нікчемності «виконання Кредитного договору №98 від 30.01.2020 року» з підстави, зазначеної пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Щодо дії довіреності представника ПАТ «Імексбанк» Травкіна О.Г. апелянт зазначає наступне.

Згідно з наказом №11-в від 27.01.2015 року тимчасової адміністрації «Про відкликання довіреностей, повноважних посадових осіб, передачу печаток, документів, цінностей» уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «Імексбанк» Севереним Ю.П. було відкликано усі довіреності видані попередніми керівниками АТ «Імексбанк» на представництво інтересів, укладення договорів, правочинів, угод та вчинення будь-яких юридичних дій, припинено повноваження всіх працівників АТ «Імексбанк» скріпляти підписи відповідних посадових осіб печатками і штампами АТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року.

Проте, 02.02.2015 року ОСОБА_2 складає заяву у приватного нотаріуса ОМНО Задорожнюк В.К. про реєстрацію припинення обтяжень про заборону на іпотеку та в цій же заяві підтверджує, що має достатньо повноважень для здійснення необхідних дій, що не відповідало дійсності.

Тобто, судом першої інстанції передчасно і помилково зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 мав повноваження на здійснення вказаних дій.

Скасування обтяжень щодо вищезазначеного майна на підставі заяв, що підписані від імені Банку представником, який діяв на підставі довіреності, яка на момент вчинення правочину була відкликаною, є нікчемними правочинами в силу положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки ці дії були вчинені після запровадження у Банку тимчасової адміністрації та видання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Банку Северина Ю.П. від 27.01.2015 року №11-в «Про відкликання довіреностей, повноваження посадових осіб, передачу печаток, документів, цінностей»

Щодо неправомірності здійснення транзакції з погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №101 від 30.01.2007 року апелянт зазначає наступне.

Судом першої інстанції не досліджено причинно-наслідковий зв`язок між сплатою ТОВ «Нова Хвиля» остаточної заборгованості перед ПАТ «Імексбанк», яка відбулася всупереч діючому законодавству та призвела до припинення іпотеки і зняття обтяження за кредитним договором №101 від 30.01.2007 року.

Оскільки банк фактично здійснив задоволення своїх кредиторських вимог на користь відповідача при існуванні заборони Національного банку України, вказане суперечить вимогам постанови правління Національного банку України №63/БТ від 15.03.2011 року «Про внесення змін до постанови правління Національного банку України від 24.11.2009 року №698/БТ, постанови Правління НБУ №749/БТ від 27.11.2014 року «Про надання стабілізаційного кредиту для підтримки ліквідності» та постанови Правління НБУ №16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії проблемних» та статтям 3, 47, 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки обмеження у діяльності позивача (банку), встановлені постановами Національного банку України, виключають можливість погашення кредитних зобов`язань способом обраним банком.

Щодо наявності підстав вважати ТОВ «Нова Хвиля» пов`язаною з банком особою апелянт зазначає наступне.

Судом першої інстанції не було досліджено той факт, що представником відповідача було додано до матеріалів справи офіційну інформацію про власників істотної участі у банку станом на 01.10.2014 року, яка формується та зберігається у Національному банку України, згідно якої ТОВ «Нова-Хвиля» відноситься до пов`язаної з банком особою.

Також невірно зроблено висновок, що станом на 01.01.2015 року ТОВ «Нова-Хвиля» за обліковими даними вже не була пов`язаною особою та не була такою станом на 29.12.2014 року.

Суд першої інстанції не спростував факт знаходження ТОВ «Нова-Хвиля» серед пов`язаних осіб АТ «Імексбанк» на момент дострокового списання коштів та їх подальшого спрямування на погашення кредитної заборгованості.

Апелянт також звертає увагу суду апеляційної інстанції, що під час розгляду судом першої інстанції вказаної справи було порушено норми процесуального права, а саме: не вирішено клопотання про витребування доказів.

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що представник відповідача звертався до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів.

Оскільки задоволення вказаного клопотання та витребування вказаних доказів, могло підтвердити відсутність Договору поруки від 27.11.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Нова-Хвиля», оскільки кредитна справа ОСОБА_1 взагалі не містить договору поруки від 27.11.2014 року, що як наслідок підтверджувало б відсутність підстав погашення заборгованості позивача - ОСОБА_1 за кредитним договором №101 від 30.01.2007 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова-Хвиля».

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.09.2020 року справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору « Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненої було призначено до розгляду.

На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями № 3537 від 06.08.2021 року відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1612/0/15-21 від 20.07.2021 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку" та з врахуванням пунктів 2.3.49., 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 06.08.2021 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - О. В. Князюка, суддів: Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С. для розгляду справи №522/3650/20 за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору « Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненої.

Розпорядженням № 4249 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.08.2021 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: Заїкіна А.П. та Погорєлової С. О.

Ухвалою Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В. від 19.08.2021 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ТОВ «Нова-Хвиля» просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник ТОВ «ІСАГІС» до судового засідання не з`явився, направив на електронну адресу Одеського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано перебуванням представника апелянта на лікарняному.

До клопотання надано консультативний висновок спеціаліста, клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідач скористався правом подати апеляційну скаргу, тому зважаючи на вимоги частини дев`ятої статті 128, частини п`ятої статті 130, частини другої статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення сторони відповідача належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 2 грудня 2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 101, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 7 736 944,80 грн. зі сплатою 19% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 30 січня 2017 року В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 31 січня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 , було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-111. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_4 ; іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-110. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_5 ;іпотечний договір, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу посвідчений Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-109. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_3 .

Останній платіж за договором кредиту № 101 від 30 січня 2007 року на суму 2 086 759,04 був здійснений 29 грудня 2014 року за рахунок коштів ТОВ «Нова-Хвиля», які надійшли у безготівковій формі з «вкладного» рахунку товариства, відкритого в АТ «Імексбанк», шляхом їх списання банком, згідно розпорядження УВК банку від 29 грудня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням від 29 грудня 2014 року.

Також у якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 101 від 30 січня 2007 року між Банком та ТОВ «Нова-Хвиля» був укладений Договір поруки, згідно з яким ТОВ «Нова Хвиля» взяло на себе зобов`язання відповідати по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору. З матеріалів справи слідує, що зазначений Договір поруки у сторін не зберігся. Так з боку відповідача було клопотання про витребування даного договору, а з боку третьої особи ТОВ «Нова-Хвиля» наявна заява у Поясненні, що після списання суми боргу у 2014 році, цей договір не зберігався. Але суд вказує на наявність у справі іншого доказу, підтверджуючого існування зазначеного договору поруки, що наданий безпосередньо відповідачем, а саме банківської Виписки про операції від 29 грудня 2014 року.

Згідно п. 2.3. Договору кредиту № 101 від 30 січня 2007 року в редакції додаткової угоди від 22 жовтня 2012 року моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на транзитний рахунок Банку № НОМЕР_1 код Банку 328384 суми кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливої пені, згідно з цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 6.5. - 6.7. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою НБУ № 22 від 21 січня 2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання. Платник у договорах банківського рахунку або інших договорах про надання банківських послуг може передбачати доручення банку на договірне списання коштів з його рахунків на користь третіх осіб або на свої рахунки, які відкриті в цьому чи іншому банку. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору про розрахунково-касове обслуговування або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає інформацію про платіж і номер, дату договору, за яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004р. (в редакції, що діяла станом на 29 грудня 2014 року дату погашення кредиту) затверджено інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, якою визначено наступне призначення рахунку «2600»:

- Призначення рахунку: облік вкладів (депозитів) на вимогу суб`єктів господарювання (крім небанківських фінансових установ), у тому числі поточні рахунки суб`єктів господарювання та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; суми, що обумовлені договором між банком та клієнтом - власником рахунку.

- Рахунок «3739» - Транзитний рахунок за іншими розрахунками, призначення рахунку: облік сум за іншими розрахунками для подальшого зарахування на рахунки банку або рахунки клієнтів. За дебетом і кредитом рахунку проводяться суми що надалі шляхом розподілу на відповідні рахунки за призначенням;

Рахунки «2237», «2238», «2239» призначені для обліку заборгованості за іпотечними кредитами та обліку відповідних доходів банку, де за дебетом проводяться суми певної заборгованості, а за кредитом рахунку проводяться суми отриманих доходів, погашення боргу.

Надані АТ «Імексбанк» виписки по відповідних рахунках в повному обсязі підтверджують наступне.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 вбачається саме примусове списання з вкладного рахунку ТОВ «Нова хвиля» № НОМЕР_3 загальної суми заборгованості та її зарахування саме на даний транзитний рахунок (кредит в сумі 2 086 759,04 грн.), визначений кредитним договором та подальше списання вже з даного рахунку на інші, внутрішні рахунки Банку з обліку окремої заборгованості (дебет за трьома виписками).

З виписки по рахунку № НОМЕР_4 вбачається наявність заборгованості в сумі 2 055 226,80 грн. (дебет рахунку) та її повернення.

З виписки по рахунку № НОМЕР_5 вбачається наявність заборгованості в сумі 3 378,46 грн. (дебет рахунку) та її погашення.

З виписки по рахунку № НОМЕР_6 вбачається наявність заборгованості в сумі 28 153, 78 грн. (дебет рахунку) та її погашення.

Таким чином, саме відповідачем надані належні докази, що підтверджують наявність простроченої заборгованості, її облік на відповідних рахунках та примусове погашення Банком заборгованості за кредитом за рахунок депозитних коштів ТОВ «Нова хвиля», при чому усі операції обліковувались на рахунках, використання яких було передбачено, які зазначені у Договорі банківського вкладу і Договорі кредиту і передбачені Планом рахунків банківської установи.

Безпосередньо у виписці про операції зазначено «списання коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань згідно договору поруки від 27 листопада 2014 року згідно розпорядження УВК без номера 29 грудня 2014 року».

Також судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року за № 50 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким з 27 січня 2015 року у АТ «Імексбанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Із метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «Імексбанк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб керуючись частиною 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекцією Фонду прийнято рішення за № 84 від 23 квітня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк» до 26 травня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк».

Під час проведення перевірки правочинів, вчинених АТ «Імексбанк» за період протягом року, що передував даті запровадження тимчасової адміністрації, було встановлено, що протягом листопада-грудня місяця 2014 року - січня місяця 2015 року був здійснений остаточний розрахунок за кредитами, наданими 9 позичальниками на суму 19 468 664,93 грн., до складу яких також входив позивач, за рахунок коштів ТОВ «Нова-Хвиля», які надійшли/були списані з поточного рахунку товариства, відкритого у АТ «Імексбанк» після дострокового переведення коштів з депозитного рахунку.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 202, 204, 244, 249, 599, 626 ЦК України, ст. ст. 3, 36, 42 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст. 17 ЗУ «Про іпотеку») та процесуального (ст. ст. 12, 81, 263, 264 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

На підставі наявних у справі та досліджених доказів, колегією судів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами по справі виникли правовідносини з кредитного договору, по здійсненню банківських транзакцій з погашення кредитної заборгованості. з іпотечного договору.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Припиненням зобов`язання є погашення внаслідок дії правоприпиняючих юридичних фактів прав і обов`язків сторін, що становлять його зміст.

Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 був у кладений договір кредиту № 101, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 7 736 944,80 грн. зі сплатою 19% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 30 січня 2017 року В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 31 січня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 , було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-111. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_4 ; іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-110. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_5 ;іпотечний договір, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу посвідчений Задорожнюк В.К., за реєстровим номером У-109. Предметом іпотеки за договором є майнові права на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_3 .

Останній платіж за договором кредиту № 101 від 30 січня 2007 року на суму 2 086 759,04 був здійснений 29 грудня 2014 року за рахунок коштів ТОВ «Нова-Хвиля», які надійшли у безготівковій формі з «вкладного» рахунку товариства, відкритого в АТ «Імексбанк», шляхом їх списання банком, згідно розпорядження УВК банку від 29 грудня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням від 29 грудня 2014 року.

Безпосередньо у виписці про операції зазначено «списання коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань згідно договору поруки від 27 листопада 2014 року згідно розпорядження УВК без номера 29 грудня 2014 року».

Припинення обтяжень за договорами іпотеки, оформлене після фактичного дострокового припинення договору банківського вкладу та здійснення транзакції шляхом списання коштів з вкладного рахунку ТОВ «Нова-Хвиля», що підтверджене випискою по операції, з остаточним погашенням кредитної заборгованості за договором кредиту ОСОБА_1 , на підставі нотаріальної заявиповідомлення про припинення іпотеки та заборони відчуження, що були підписані представником АТ «Імексбанк» Травкіним О. Г.

Згідно з частиною першою статт 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних права та обов`язків.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» розрахунковими банківськими операціями є рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Отже, за своєю правовою природою перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок не є правочином в розумінні вищезазначених правових норм, а є банківськими операціями, які не можуть бути визнані нікчемними.

Проведення банківських операцій є результатом правочинів, тобто цивільноправових угод, які в цьому випадку позивачем не оспорюються та є дійсними в силу правової презумпції, закріпленої у статті 204 ЦК України.

Правовий висновок відносно того, що банківська операція з перерахування грошових коштів не є правочином, а тому не може бути визнана недійсною (нікчемною), висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 755/7957/16-ц, провадження № 14-209цс18.

Таким чином, правочини щодо проведення банківських операцій з примусового списання ПАТ «Імексбанк» (у порядку договірного списання) коштів із вкладного (депозитного) рахунку ТОВ «Нова-Хвиля» та направлення таких коштів на погашення заборгованості, у тому числіна борговий рахунок відповідача за кредитним договором, не можуть бути визнані судом нікчемними.

Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги, щодо нікчемності «виконання Кредитного договору №98 від 30.01.2020 року» з підстави, зазначеної пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованими.

Викладене свідчить, що зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредиту № 101 від 30 січня 2007 року є припиненим, у зв`язку із його виконанням (сплати у повному обсязі заборгованості разом з відсотками) у повному обсязі .

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ст. 599, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, абзацу першого ч.1. ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання, тобто в даному випадку припинення договору про відкриття кредитної лінії від 10.04.2008 року №32-08.

Таким чином, припинення основного зобов`язання, є підставою для припинення зобов`язання, що витікає з договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання основного зобов`язання.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі, оскільки подані позивачем докази, не спростовані відповідачем та третіми особами, підтверджують факт виконання позивачем свого зобов`язання по кредитному договору № 101 від 30 січня 2007 року, а також факт розірвання АТ «Імексбанк» та позивачем за спільною згодою вказаного кредитного договору угодою 19.01.2015 року.

Судова колегія вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова-Хвиля» є пов`язаними особами, оскільки про відсутність підстав ознак пов`язаності вказаних товариств, було встановлено Приморським районним судом м. Одеси в рішенні від 08.08.2019 року по справі № 522/3746/19, яке набрало законної сили та залишено без змін Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 09.09.2020 року.

Також, представником позивача у суді першої інстанції була надана офіційна інформація про власників істотної участі у банку станом на 01 жовтня 2014 року, яка формується та зберігається у Національному банку України, згідно якої ТОВ «Нова-Хвиля» відноситься до пов`язаної з банком особою. Але, згідно наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб інформації станом на 01 січня 2015 року ТОВ «Нова-Хвиля» за обліковими даними вже не була пов`язаною особою та не була такою станом на 29 грудня 2014 року. Представником позивача не був спростований та доведений належним доказом факт того, що станом на дату спірної транзакції, ТОВ «Нова-Хвиля» була пов`язаною особою.

Щодо повноважень представника АТ «Імексбанк» Травкіна О.Г. при поданні та оформленні нотаріально посвідченої заяви щодо припинення іпотеки відносно спірного майна, колегія судів зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна копія довіреності від 13.03.2014р. на ОСОБА_2 , долучена до позовної заяви, з якої вбачається її нотаріальне посвідчення, вчинене Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та реєстрація у реєстрі за №1669.

На підставі вказаної довіреності діяв ОСОБА_2 при поданні та оформленні нотаріально посвідченої заяви щодо припинення іпотеки відносно спірного майна.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що нотаріусом при оформленні цієї заяви, на підставі зазначеної довіреності, особу ОСОБА_2 встановлено та повноваження перевірені.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Також згідно з ч. 1 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення.

При цьому, закон зобов`язує особу, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність (ч. 2 ст. 249 ЦК України).

Частиною 3 ст. 249 ЦК України передбачено, що права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Пунктом 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Пункт 3 ст. 36 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначає, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Статтею 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

Судом встановлено, що працівник банку ОСОБА_2 займав посаду начальника юридичного управління АТ «Імексбанк». Тобто до складу органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту чи керівників банку, в розумінні статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ОСОБА_2 не входив, з дня запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в АТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації звільнений не був.

Належним способом оформлення припинення дії нотаріально посвідченої довіреності є подання заяви про її припинення до відповідного нотаріуса, із обов`язковим внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру довіреностей.

Судом не встановлено, що на час оформлення нотаріальної заяви-повідомлення про припинення іпотеки та заборони відчуження, що була підписана представником АТ «Імексбанк» Травкіним О.Г., та на підставі якої 02.02.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень майна щодо предмету договору іпотеки, вказана довіреність скасована у передбаченому законом порядку, про що в Єдиного реєстру довіреностей нотаріусом здійснено відповідний запис.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 був особисто повідомлений про скасування виданої на його ім`я нотаріальної довіреності, а також про те, що він зобов`язаний був знати про оформлення наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію банку Северина Ю.П. від 27 січня 2015 року №11-в «Про відкликання довіреностей, повноваження посадових осіб, передачу печаток, документів, цінностей».

Частиною 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених по справі обставин, не мають наслідком задоволення скарги, а отже на увагу суду не заслуговують.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ТОВ «ІСАГІС» у суду апеляційної інстанції відсутні.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору «Нова Хвиля», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненої залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А. П. Заїкін