Справа № 737/86/22
Провадження № 2/737/98/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А. Д., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу. Після його смерті позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлий ОСОБА_2 за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 18 лютого 2022 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 23 лютого 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 21 березня 2022 року та двічі відкладалось на 25 травня 2022 року та на 30 червня 2022 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 7/2011, наданої Куликівською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою старости Кладьківського старостинського округу Глушка М. В. №9/03-22/42 від 20.01.2022, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 ; записом акта про одруження № 30, згідно з яким 15 листопада 1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (вказаний шлюб було розірвано згідно запису акта № 465 від 10.04.2001 року по Чернігівському міському відділу РАЦС); актовим записом про шлюб № 2197 від 11 листопада 2009 року, згідно з яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.6,59,62).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1247 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 7/2011 вбачається, що за життя ОСОБА_2 залишив заповіт, за яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_8 . Заповіт складений 21 серпня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Далівеською Г.С. зареєстрований в реєстрі за № 590 (а.с.51).

12 січня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_2 (а.с.47).

14 січня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій відмовилася від обов`язкової долі в спадковому майні після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 (а.с.52).

ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на чотири земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_2 (а.с.55-57).

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено.

Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 09.02.2022, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17).

Згідно з довідкою ТОВ „Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвертаризації" № 205 від 24.09.2021 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 12).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, сарай Б-1, погріб В-1, рік побудови 1972 (а.с. 13-15).

У витягу з погосподарської книги № 3 Хибалівської сільської ради на 2006-2010 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після померлого батька - ОСОБА_2 , якому фактично належав спірний будинок, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вказане майно.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 90,2 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: (житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, сарай Б-1, погріб В-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко