Справа № 471/803/21
Провадження №2/471/15/22
Номер рядка звіту 69
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2022 р. смт. Братське

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Новік І.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/803/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Братського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Братського районного суду Миколаївської області знаходяться матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з нього на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10.08.2021 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконанням даного рішення та здійснено розрахунок заборгованості за період з 18.09.2009 року по 01.09.2021 року та визначено заборгованість у розмірі 40373,05 грн. при визначені розміру заборгованості, державним виконавцем не враховано наявність підтверджуючих квитанцій, згідно яких позивач. Протягом вказаного періоду сплачував аліменти у добровільному порядку. Тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив скасувати заборгованість за аліментами та звільнити від її сплати.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі.

Під час судового засідання позивач та його представник зазначили, що наразі виконавче провадження відкрито, стягнення аліментів не проводиться, оскільки наявний спір у суді щодо заборгованості, нарахованої державним виконавцем та яка не скасована.

Відповідач ОСОБА_3 вказувала на те, що аліменти у добровільному порядку позивач не сплачував, наразі наявна заборгованість, визначена державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження.

28 червня 2022 року під час судового розгляду справи на вирішення учасників процесу судом було поставлено питання щодо закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

10 серпня 2021 року державним виконавцем Братського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 66423975 з виконання виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 2-22005/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2006 року народження у розмірі ? частини всіх видів заробітку.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.01.2021 року розмір заборгованості становить 42674,02 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з частинами першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), передбачений статтею 195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму ВСС України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»- право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Позивач є стороною (боржник) виконавчого провадження ВП № 66423975, отже повинен був звернутися до суду саме зі скаргою на дії державного виконавця.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21) від 19 січня 2022 року.

Також, Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 401/3734/16-ц та від 22 квітня 2020 року у справі № 523/7815/18 дійшов висновку, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Братського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29.06.2022 року.

СуддяІ.Б. Гукова