Справа № 372/1387/22
Провадження №2-н-262/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (далі боржник, ОСОБА_2 ) аліментів на утримання сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі відсоткової частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

28.06.2022 року, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичних осіб - боржників.

Як визначено у ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Отже, у заяві про видачу судового наказу вимога заявника, стосовно якої він просить видати судовий наказ, повинна бути чітко визначена у прохальній частині заяви, оскільки резолютивна частина судового наказу, по суті, відображає вимоги заявника, викладені у прохальній частині заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Разом з тим, у прохальній частині заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 просить стягнути з боржника на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі відсоткової частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на зазначене, вимога заявника не є чіткою та безумовною, при цьому у суду відсутні повноваження самостійно визначати розмір аліментів у резолютивній частині судового наказу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, оскільки заяву подано з порушенням п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.Г. Сташків