Ухвала

29 червня 2022 року

м. Київ

справа № 639/6960/20

провадження № 61-12413св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року в складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Тичкової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про вселення та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 29 жовтня 2020 року невідомими особами на чолі з ОСОБА_5 , всупереч волі володільця, за відсутності визначених законом підстав, вчинено незаконне вторгнення в квартиру. Внаслідок протиправних дій, які полягали в заміні замків та блокуванням доступу до квартири, їх було примусово виселено зі своєї квартири, чим було грубо порушено їх права, які гарантовані Конституцією України та чинним законодавством. Позивачі зазначили, що 25 липня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хащіною Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 1599, внесений до Державного реєстру правочинів за №2239010. За цим договором ОСОБА_1 прийняла у власність вищезазначену квартиру.

За умовами договору, продаж квартири вчинено за 303 000,00 грн, із яких 65 650,00 грн ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_7 , до підписання договору, а решту, тобто 237 350,00 грн ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити до 19 годин 00 хвилин 25 липня 2007 року.

Для виплати решти суми за договором купівлі-продажу для придбання вищезазначеної квартири 25 липня 2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - ВАТ «Кредобанк» або Банк) укладено кредитний договір № Ф2176/07-07 (А020149), відповідно до умов якого Банк надав, а Позичальник отримав кредит у сумі 237 350,00 грн, який зобов`язався повернути в строк до 24 липня 2027 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за укладеним Кредитним договором 25 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, зареєстрований за № 1603, предметом якого є нерухоме майно: вищезазначена квартира яка належить Іпотекодавцю на праві власності.

Отже, квартира, яка передана Позивачем Банку в іпотеку, придбана частково за власні кошти ОСОБА_1 , а частково за рахунок кредитних коштів.

Намагаючись захистити свої права, позивачем було зроблено дві заяви до Новобаварського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області, однак, правоохоронними органами не вжито жодних дій, які направлені на захист порушених прав.

Відповідач придбавши майно у власність мав бути обізнаний обтяженнями, які існують, виходячи зі змісту укладеного між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу спірної квартири.

Позивачами зазначено, що з 2014 року і по теперішній час продовжуються судові спори щодо питання законності позбавлення ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру.

Зокрема, 29 липня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № А020149 від 25 липня 2007 року.

16 грудня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за від 25 липня 2007 року № 1603.

У жовтні 2014 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

20 липня 2016 року під час розгляду справи № 639/10140/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором, державний реєстратор прав, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г. І. зареєструвала за ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 38,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 25 липня 2007 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року позовну заяву ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

При цьому 21 липня 2016 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за № 1626 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховой Г. І.

За цим договором ОСОБА_5 набув право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 38,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 25 липня 2007 року.

У подальшому ОСОБА_5 вчинено незаконні дії щодо виселення ОСОБА_1 зі спірної квартири. У зв`язку з цим Відповідач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відомості за цією заявою були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією за статтею 356 КК України. У подальшому правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, стосовно ОСОБА_1 , злочину прокуратурою була змінена на частину третю статті 355 КК України.

Про незаконну перереєстрацію своєї квартири ОСОБА_1 стало відомо 15 серпня 2016 з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за інформаційною довідкою № 6582799 після звернення до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Л. Є.

Не погодившись з рішенням державного реєстратора Малахової Г. І., відповідно до якого зареєстровано право власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_1 29 серпня 2016 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г. І., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Департаменту державної реєстрації за участю третіх осіб: ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій, рішень суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/6447/16-ц від 18 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 липня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Верховним Судом вищезазначені рішення були скасовані та у позові відмовлено у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Усунувши встановлені Верховним Судом недоліки ОСОБА_1 звернулась повторно з позовом до належного Відповідача - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». На час подання позову справа № 639/8254/19 знаходилась у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова.

Крім того, станом на час подання позову, у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходилась справа № 639/5138/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_5 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г. І. про визнання договору недійсного договору купівлі- продажу квартири від 21 липня 2016 року укладений між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_5 , посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г. І. зареєстрованого в реєстрі за № 1626.

Також, у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала справа № 761/27772/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про стягнення з ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на користь ОСОБА_1 перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог у розмірі 684 444,47 грн.

Позивачі вважали, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 незаконно, спірна квартира є єдиними житлом позивачів, відповідач не зазначив житло, яке має бути надано позивачам при їх виселенні їх права необхідно поновити шляхом вселення у спірне житло.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року позов задоволено частково. Вселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виселення позивачів було здійснено з порушенням вимог законодавства та позивачам було завдано моральної шкоди, а тому позовні вимог про вселення підлягають задоволенню, а розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначив з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості та обставин справи у розмірі по 5 000,00 грн кожному позивачу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення та відшкодування моральної шкоди відмовлено Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11 044, 80 грн, тобто по 2 761,20 грн з кожного позивача.

Суд апеляційної інстанції керувався тим, що на час розгляду справи, підстав для вселення позивачів у спірну квартиру не вбачається.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у липні 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В уточненій касаційній скарзі заявник, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що відповідач всупереч встановленому законом порядку та без рішення суду про виселення, без надання іншого житла, без згоди позивачів примусово виселив їх на вулицю, чим порушив їх конституційні права на житло.

Заявник зазначає, що позивачами обрано ефективний спосіб захисту їх прав, який забезпечить поновлення порушеного права та відновить становище, що існувало до такого порушення.

Крім того, звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 01 квітня 2021 року у справі № 206/5355/18, що за відсутності судового рішення про виселення позивачів з житла примусове виселення мешканців неможливе, тому таке право підлягає поновленню шляхом вселення.

Також, як на підставу касаційного оскарження посилається на постанову Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 206/5355/18, яка також не була врахована апеляційним судом під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

У листопаді 2021 року ОСОБА_9 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін. Крім того, відзив містить клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 396 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Верховного Суду від 26 липня 2021 року касаційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору у розмірі 3 363,20 грн та надання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали цивільної справи № 639/6960/20 з Жовтневого районного суду м. Харкова; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У жовтні 2021 року матеріали справи № 639/6960/20 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 06 липня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак