Справа № 369/4041/21
Провадження № 2/369/1053/22
21.06.2022 року м. Київ
Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/4041/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 , позичив у нього 10 000 (десять тисяч) доларів США, які зобов`язувався повернути до 06.05.2018 року.
Договір позики був укладений у простій письмовій формі. Укладення договору позики підтверджується розпискою, яку написав відповідач ОСОБА_2 .
Не зважаючи на неодноразові нагадування, боржник до цього часу грошову позику в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США позивачу не повернув.
З метою забезпечення виконання договору позики, що був укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , 02 травня 2018 року було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 поручився перед ОСОБА_1 за зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникло на підставі вищевказаного договору позики від 02.05.2018р. Згідно договору поруки ОСОБА_3 поручився за зобов`язанням ОСОБА_2 , в межах суми 500 гривень. Отже, поручитель ОСОБА_3 має нести солідарну відповідальність за зобов`язанням ОСОБА_2 в межах суми 500 гривень 00 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2021 року (суддя Усатов Д.Д.) відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 317 від 09.09.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/4041/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2021 року (суддя Янченко А.В.) справу № 369/4041/21 прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання 21.06.2022 року позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його представник подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без участі сторони позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання 21.06.2022 року не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.
За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 , позичив у ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) доларів США, які зобов`язувався повернути до 06.05.2018 року.
Договір позики був укладений у простій письмовій формі. Укладення договору позики підтверджується розпискою, яку написав відповідач ОСОБА_2 .
З метою забезпечення виконання договору позики, що був укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , 02 травня 2018 року було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 поручився перед ОСОБА_1 за зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникло на підставі вищевказаного договору позики від 02.05.2018р.
Згідно договору поруки ОСОБА_3 поручився за зобов`язанням ОСОБА_2 в межах суми 500 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частин 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Станом на час ухвалення рішення суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання ОСОБА_2 умов договору позики та повернення грошових коштів.
У відповідності із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення коштів.
Так, як вищезазначеним договором позики не був встановлений розмір процентів за користування коштами, що були отримані боржником за Договором позики, то Відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити позивачу проценти за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України.
Суд погоджується з розрахунком процентів на рівні облікової ставки Національного банку України від суми позики (десять тисяч доларів США) за період з 02.05.2018 по 31.01.2021 року, викладеним в позовній заяві, згідно з яким, сума нарахованих відсотків за користування позикою за період з 02.05.2018 року по 31.01.2021 року, складає: 3 716 (три тисячі сімсот шістнадцять) доларів США 16 центів.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд погоджується з розрахунком трьох процентів річних від простроченої суми (десять тисяч доларів США) за період з 07.05.2018 по 31.01.2021 року, викладеним в позовній заяві, згідно з яким, сума нарахованих трьох процентів річних за користування позикою за період з 02.05.2018 по 31.01.2021 року, складає: 816 (вісімсот шістнадцять) доларів США 12 центів.
Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Ст. 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 поручився перед ОСОБА_1 за зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникло на підставі вищевказаного договору позики від 02.05.2018р., в межах суми 500 гривень 00 коп., то ОСОБА_3 має нести солідарну відповідальність за зобов`язанням ОСОБА_2 в межах суми 500 гривень 00 коп., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідачів про солідарне стягнення 500 грн підлягають задоволенню.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що суд виник внаслідок неправильних дій першого відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на першого відповідача.
Керуючись ст.ст. 546, 553, 554, 624,1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02 травня 2018 року в розмірі 500,00 грн. (п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 2 травня 2018 року в сумі 281 000,00 (двісті вісімдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою в період з 02.05.2018року по 31.01.2021 року в сумі 104 609,90 грн. (сто чотири тисячі шістсот дев`ять гривень 90 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.05.2018 року по 31.01.2021 року в сумі 22 973,77 грн. (двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят три гривні 77 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4090,85 грн. (чотири тисячі дев`яносто гривень 85 коп.).
Інформація про позивача: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя А.В. Янченко