Справа № 449/545/21 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/811/3847/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області в складі судді Савчака А.В. від 05 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 05 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Укрпошта про захист прав споживачів задоволено.

Стягнуто з акціонерного товариства Укрпошта на користь ОСОБА_1 7208 (сім тисяч двісті вісім) гривень майнової шкоди.

Стягнуто з акціонерного товариства Укрпошта на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дув`ятсот вісім) гривень.

Дане рішення оскаржило Акціонерне товариство «Укрпошта».

В апеляційній скарзі просять рішення Перемишлянського районного суду Львівської області скасувати в частині задоволення позову та в цій частині винести нове рішення про повну відмову в позові.

Вважають рішення незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому таким, що підлягає до скасування. Вказують, що Перемишлянським районним судом при прийнятті заочного рішення не враховано, що відповідно до статті 19 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам. Відповідно до статті і 8 Закону У країни «Про поштовий зв`язок» за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу га законодавства України. Виходячи з прямої норми права, вважають, що Міжнародне поштове відправлення EMS EV940536091CN, з приводу якого і виник спір, і яке не було вручене ОСОБА_1 , належить Відправнику з місцезнаходженням в Китайській народній республіці, і саме цей відправник, як власник посилки, вправі звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а відтак саме перед цією собою поштовий оператор може нести відповідальність. Зазначають, що суд прийшов до помилкового та необґрунтованого висновку, що оскільки, саме відмітка працівника АТ «Укрпошта» про нібито отримання позивачкою міжнародного відправлення призвела до того, що позивачка не змогла відкрити спір з продавцем та повернути від нього свої кошти. Вказує, що дана ситуація була виправлена, та подія вручення була видалена та внесена подія «втрати», про що повідомлено одержувача офіційним листом. Також вважають, що позивач не надала належних та допустимих доказів ціни відправлення, доказів його оплати, доказів підтвердження знаходження замовленого та оплаченого позивачем товару саме у згаданому поштовому відправленні. Міжнародне поштове відправлення, яке було відправлено з Китаю, не є власністю позивача, відтак вона не вправі звертатись з вимогами про відшкодування за втрату того, що їй не належить.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 16, 22, 1166 ЦК України, статтями 13, 76, 80, 81, 83, 89, 141, 264, 265, 273, 280, 289, 354 ЦПК України, та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що 26.10.2020 р. Позивачка зробила замовлення в інтернет-магазині та цього ж числа відповідно до виписки з рахунку АТ КБ «Приватбанк» (а.с.36- 39) з картки позивачки було списані кошти за замовлення в ОСОБА_2 наданих позивачкою листів-відповідей на її звернення (а.с.8, 9, 10) випливає, що міжнародне реєстроване поштове відправлення EMS EV940536091CN із Китаю масою 3,9кг, надійшло у Львівський Центр оброблення пошти 16.11.2020р. з місця міжнародного поштового обміну м.Київ. 17.11.2020р. дане відправлення було направлено у дільницю обміну пошти м.Буськ для ВПЗ м.Бібрка на адресу АДРЕСА_1 на прізвище ОСОБА_1 . Однак дане поштове відправлення було втрачене на шляху пересилання до адресного об`єкту м.Бібрка. Даний факт мав місце через те, що з вини оператора поштового зв`язку дільниці оброблення пошти Буськ в пошукову систему АТ «Укрпошта» помилково було внесено інформацію про вручення міжнародного реєстрованого поштового відправлення EMS EV940536091CN 19.11.2020р. Дана ситуація була виправлена спільно з центром управління системою ЦАУ АТ «Укрпошта» - подія вручення була видалена та внесено подію «втрати» . Суд вважав що, оскільки, саме відмітка працівників АТ «Укрпошта» про нібито отримання позивачкою міжнародного відправлення EMS EV940536091CN призвело до того, що позивачка не змогла відкрити спір з продавцем та повернути від нього свої кошти (подальша зміна статусу відправлення з «отриманого» на «втрачене» даної ситуації не змінила), до даних правовідносин слід застосовувати національне законодавство, а не положення Всесвітньої поштової конвенції. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

19.04.2021р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог,просила:

?стягнути з АТ «Укрпошта» на її користь відшкодування нанесеної майнової шкоди на суму 254,79 доларів (7208 грн.).

В обґрунтування позовної заяви покликалася на те, що 26.10.2020р. вона здійснила замовлення ряду різних речей з Китаю на свою домашню адресу в м.Бібрка через АТ «Укрпошту». Речі вона замовила через AliExpress на загальну суму 303 долари США, що в цей період відповідали курсу НБУ 8572,87грн. Кошти були списані з її карткового рахунку в АТ КБ Приватбанк. Працівником АТ Укрпошта помилково була поставлена відмітка про отримання позивачкою даної посилки. Після того як позивачка неодноразово зверталась зі скаргами в місцеве відділення, обласну дирекцію та в головний офіс АТ Укрпошти було з`ясовано, що дане міжнародне відправлення було фактично втрачено, і статус такого відправлення з ОТРИМАНОГО змінено на ВТРОЧЕНЕ. Однак, зміна такого статусу відбулась занадто пізно і позивачка не втартила можливість повернути собі кошти від відправника такої посилки.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2020 р. позивачка зробила замовлення в Інтернет-магазині та цього ж числа, відповідно до виписки з рахунку АТ КБ «Приватбанк» (а.с.36- 39), з картки позивачки було списані кошти за замовлення в

ОСОБА_2 наданих позивачкою листів-відповідей на її звернення (а.с.8, 9, 10) вбачається, що міжнародне реєстроване поштове відправлення EMS EV940536091CN із Китаю масою 3,9кг, надійшло у Львівський Центр оброблення пошти 16.11.2020р. з місця міжнародного поштового обміну м.Київ. 17.11.2020р. дане відправлення було направлено у дільницю обміну пошти м.Буськ для ВПЗ м.Бібрка на адресу АДРЕСА_1 на прізвище ОСОБА_1 . Однак дане поштове відправлення було втрачене на шляху пересилання до адресного об`єкту м.Бібрка. Даний факт мав місце через те, що з вини оператора поштового зв`язку дільниці оброблення пошти Буськ в пошукову систему АТ «Укрпошта» помилково було внесено інформацію про вручення міжнародного реєстрованого поштового відправлення EMS EV940536091CN 19.11.2020р. Дана ситуація була виправлена спільно з центром управління системою ЦАУ АТ «Укрпошта» подія вручення була видалена та внесено подію «втрати».

В заяві від 6.07.2021 року, позивачка вказує на те, що переглядаючи банкову виписку, вона вияснила, що їй після подання позовної заяви AliExpress було компенсовано частину з оплаченої суми за товар, а сааме 19,61 долара США, що становить 554,76 грн.

Відповідно до змісту ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. За втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, за невиплату міжнародних поштових переказів відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до змісту ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок», поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону.

Згідно п.п. 1.1.1 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, за винятком випадків, передбачених у статті 24, призначені оператори відповідають за втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, простих посилок і відправлень з оголошеною цінністю.

Згідно п.п. 2.1 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, рекомендовані відправлення у випадку втрати, повної крадіжки чи повного пошкодження рекомендованого відправлення відправник має право на відшкодування, встановлене у Регламенті письмової кореспонденції. Якщо відправник вимагає суму, меншу за ту, яка встановлена у Регламенті письмової кореспонденції, то призначені оператори мають право сплатити цю меншу суму й на цій підставі одержати відшкодування від інших призначених операторів, яких це може стосуватися.

Відповідно до п. 7 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, у випадках, зазначених у пунктах 2, 3 і 4, сума відшкодування розраховується відповідно до конвертованої в СПЗ існуючої ціни таких самих предметів чи товарів у місці і в момент прийому відправлень для пересилання. За відсутності існуючих цін відшкодування розраховується відповідно до звичайної ціни предметів чи товарів, вартість яких оцінюється на тих самих підставах.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, якщо відшкодування необхідно сплатити за втрату, повну крадіжку або повне пошкодження рекомендованого відправлення, простої посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, відправник або, залежно від випадку, адресат має право на відшкодування сплачених ним під час подання відправлення тарифів і зборів, за винятком рекомендованого або страхового збору. Те саме стосується рекомендованих відправлень, простих посилок чи відправлень з оголошеною цінністю, від яких через їхній поганий стан відмовилися одержувачі, якщо до цього причетна поштова служба й за це необхідно нести відповідальність.

Відповідно до п. 9 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, незалежно від положень пунктів 2, 3 та 4, адресат має право на відшкодування розкраденого, пошкодженого або втраченого рекомендованого відправлення, простої посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, якщо відправник відмовляється від своїх прав письмово на користь адресата. Ця відмова не є необхідною у випадках, коли відправник і адресат є однією і тією самою особою.

Зважаючи на вказані вище норми національного та міжнародного закону позивачка мала би право на відшкодування вартості здійсненого нею та втраченого замовлення лише у випадку відмови від своїх прав стосовно відправлення самого відправника в письмовій формі на її користь.

Натомість позивачкою до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того, що відправник відмовився відшкодувати позивачці вартість втраченого відправлення, а також того, що нею вичерпані можливості отримати таке відшкодування від самого відправника.

Навпаки, сама позивачка у позовній заяві та у заяві від 6.07.2021 року вказала про те, що AliExpress (тобто відправником її відправлення) їй було компенсовано частину з оплаченої суми за товар, а саме 19,6 долари США, 9,8 долари США та 19,61 долари США.

Зважаючи на те, що позивачкою не представлено доказів відмови відправника компенсувати їй вартість неотриманого відправлення, а також того, що відправник відмовився від своїх прав відшкодування втраченого відправлення на користь позивачки в письмовій формі, у суду не було підстав для задоволення позову та посилання на інші, загальні норми матеріального закону слід вважати помилковим при наявності спеціальних норм національного та міжнародного закону, які регулюють дані правовідносини та підлягали застосуванню.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слідзадовольнити, визнавши її доводи обґрунтованими. Рішення ж суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 5 серпня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 червня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра