Справа №359/4427/21
Провадження №2/359/438/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

за участю представника позивача Горбача А.М. ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_2 про зобов`язання знести (демонтувати) частину огорожі та частину споруди,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що на його балансі перебуває магістральний газопровід «Єфремівка-Диканька-Київ» умовним діаметром 1000 міліметрів, для якого встановлена охоронна зона шириною по 250 метрів з кожної сторони. В межах охоронної зони газопроводу розташовується частина огорожі та частина будинку садибного типу, які побудовані ОСОБА_2 . Ця обставина перешкоджає позивачу забезпечувати безпечну експлуатацію газопроводу. Тому ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» просить суд зобов`язати відповідача знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу, що розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2021 року (а.с.57 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», була розподілена судді Бориспіль-ського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 червня 2021 року (а.с.61-62 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 серпня 2021 року (а.с.129-130 т.1) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні представник позивача Горбач А.М. підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_4 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на відсутність доказів на підтвердження порушення права позивача. Зокрема, акт, на який він посилається як на підставу своїх вимог, був складений з порушенням закону. В матеріалах цивільної справи містяться документи із замірами відстані до зовсім іншого газопроводу «Південний Промінь» умовним діаметром 530 міліметрів, а не газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ» умовним діаметром 1000 міліметрів. Крім того, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» не вжив жодних заходів, спрямованих на запобігання порушення охоронної зони газопроводу. Навіть, якщо припустити, що таке порушення відбулось, позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, а не вимагати знесення (демонтаж) об`єктів нерухомого майна, зведених в межах охоронної зони газопроводу. Ця обставина свідчить про те, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» обрав неналежний спосіб захисту права. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просить суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. Встановлено, що на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» перебуває магістральний газопровід «Єфремівка-Диканька-Київ» умовним діаметром 1000 міліметрів. Ця обставина підтверджується копією акту приймання в експлуатацію газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ» від 31 березня 1969 року (а.с.12-15 т.1), копією акту приймання-передачі від 1 січня 2020 року (а.с.46 т.1) та копією відомостей про позивача як балансоутримувача державного майна (а.с.43-45 т.1).

4.2. Зі змісту інформаційної довідки з Державного земельного кадастру (а.с.41 т.1) вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка площею 0,0968 га з кадастровим номером :04:003:0056 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці відповідач побудував будинок, гараж, септик, свердловину, огорожу, хвіртки та ворота. Цьому домоволодінню була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 . Викладені обставини підтверджуються витягом з Реєстру будівельної діяльності №252/21 від 18 січня 2021 року (а.с.192-196 т.1) та копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.180-185 т.1).

4.3. 20 липня 2018 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 . Після державної реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ». Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 липня 2018 року (а.с.106 т.1).

4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Землі промисловості, транс-порту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення» розділу ІІ «Землі України» ЗК України, а також Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.67 ЗК України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

5.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.73 ЗК України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні та надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

5.3. Відповідно до ч.2 ст.65 ЗК України порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

5.4. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

5.5. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів І класу та прирівняних до них етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів ; від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно - 150 метрів; від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів; від 800 міліметрів до 1000 міліметрів включно - 250 метрів; від 1000 міліметрів до 1200 міліметрів включно - 300 метрів; від 1200 міліметрів до 1400 міліметрів включно 350 метрів.

5.6. Згідно з ч.1, ч.4 ст.22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватись особливого режиму господар-ської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від зовнішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки. До особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить заборона будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівля та споруди, господарські будівлі.

5.7. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

5.8. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Встановлено, що умовний діаметр магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ» становить 1000 міліметрів. Ця обставина свідчить про те, що на підставі п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона вказаного газопроводу складає 250 метрів з кожної сторони. Зі змісту акту, складеного 25 листопада 2019 року (а.с.34 т.1), а також ситуаційного плану №013341-ІВ (а.с.162 т.1) вбачається, що частина огорожі та частина будинку садибного типу, побудовані ОСОБА_2 на її земельній ділянці, розташо-вуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ»: а саме, частина огорожі розташовується на відстані 222,5 метрів від газопроводу, а частина будинку садибного типу - на відстані 244,1 метра від газопроводу. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_6 не подала жодного доказу на спростування достовірності вказаних письмових доказів. Ці обставини свідчать про те, що зведення відповідачем будинку садибного типу та огорожі відбулось з порушенням вимог, передбачених ч.4 ст.22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», та перешкоджає ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» забезпечувати безпечну експлуатацію магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

6.2. Безумовно, покладення на ОСОБА_2 обов`язку знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу є втручанням держави у право відповідача на мирне володіння його майном. Таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та відповідає суспільним інтересам, що полягають у забезпеченні безперешкодного постачання споживачам природного газу, а також у здійсненні безпечної, зокрема для самого відповідача, експлуатації газопроводу. Відшкодування позивачу майнової чи моральної шкоди не буде достатнім заходом для досягнення наведених цілей. Ця обставина свідчить про те, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» обрав належний та ефективний спосіб захисту права, а втручання держави у право відповідача на мирне володіння майном є співмірним. Крім того, задоволення позову призведе лише до часткового, а не повного знесення (демонтажу) огорожі та будинку садибного типу. Вжиття цього заходу не спричинятиме відповідачу надмірний тягар. Наведені обставини переконливо свідчать про те, що задоволення позову повністю узгоджується з гарантіями, передбаченими п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

6.3. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться копії актів про достовірне нанесення газопроводів високого тиску, що проходять по Бориспільському району (а.с.215-233 т.1), копії роздруківок відповідних оголошень у газетах «Час Київщини» та «Урядовий кур`єр» (а.с.18-20 т.1), а також фотографія з зображенням знаку, яким позначена охоронна зона магістрального газопроводу (а.с.47 т.1). Ці докази спростовують посилання представника відповідача ОСОБА_6 на те, що ТОВ «Оператор газо-транспортної системи України» не вживає заходи, спрямовані на запобігання порушень обмежень у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів.

6.4. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить зобов`язати ОСОБА_2 знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу, що розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №29555 від 13 травня 2021 року (а.с.1 т.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_2 про зобов`язання знести (демонтувати) частину огорожі та частину споруди задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу, що розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Повний текст рішення суду складений 3 червня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець