Справа № 275/1000/21

Р І Ш Е Н Н Я
27 червня 2022 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Лівочки Л.І. ,
при секретарі - Марієвській Н.А.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 275/1000/21 ,
ОСОБА_1 після отримання 02.06.2022 повного рішення суду 07 червня 2022 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500,00 грн., так як рішенням суду це питання не вирішено.
Професійна правнича допомога, яка надавалась адвокатом Кіщенко І.П., полягає у наступному:
- вирішення спору у позосудовому порядку,
- збір доказів, вивчення та аналіз документів, що стосуються справи,
-складання, комплектування та надіслання відповідачу процесуальних документів та подача їх до суду,
- складання, комплектування та надіслання позивачу та до суду відзиву на позовну заяву,
- підготовка та участь у судових засіданнях по справі.
Понесені витрати на правову допомогу підтверджуються: договором про надання правничої допомоги від 01.12.2019 року з додатками, ордером на надання правничої допомоги, актом про передачу грошових коштів від 01.12.2019 року в сумі 3000,00 грн.(авансу), копією квитанції від 16.11.2021 року на суму 1000,00 гривень, актом про прийняття - передачі наданих послуг від 16.11.2021 року про оплату адвокатських послуг на суму 4000,00 грн., та квитанцією від 20.05.2022 року на суму 2500,00 грн.
Просив винести додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати на правову допомогу в сумі 6500,00грн.
Представник відповідача - адвокат Опанасик В.В. подав до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, вважав, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)( ч.8 ст. 141 ЦПК України).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Заява позивача обґрунтовується наданим договором про надання правової допомоги та додатком до нього. Відповідний додаток закріплює домовленість сторін щодо вартості окремих видів послуг адвоката Кіщенко І.П. В той же час, заявником не надано суду будь-якого документу (акту приймання-передачі послуг, тощо), який би підтверджував обсяг послуг, наданих за вищезгаданим договором щодо стягнення заборгованості відповідача перед позивачем, яка була предметом розгляду даної судової справи, або вчинення адвокатом інших дій, спрямованих на сприяння виконанню відповідачем своїх зобов`язань за ним. Зазначене унеможливлює задоволення відповідної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 готувала ряд заяв, спрямованих на досудове врегулювання спору/вимог про сплату коштів до відкриття провадження по справі. У відповідь на дані заяви відповідач пропонував визначити час і місце укладення Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповіді ОСОБА_2 залишались без реагування, натомість адвокат Кіщенко І.П. беззмістовно дублювала направлені нею раніше звернення.
Окрім того, до заяви про досудове врегулювання спору від грудня 2019 року, підписаної Кіщенко І.П., навіть не додано її повноважень як представника, що позбавляє її будь-якої юридичної сили. Інші ж документи, спрямовані на досудове врегулювання спору та ініціювання судового розгляду підписані безпосередньо позивачем, що ставить під сумнів надання таких послуг адвокатом Кіщенко І.П. Підтвердити відповідний факт можуть виключно акти приймання-передачі послуг за договором, якого до заяви додано не було.
З моменту відкриття провадження по справі і до винесення судом рішення: після подачі відповідачем відзиву позивач та його представник з невідомих причин просили відкласти розгляд справи, після цього подали до суду (очевидно, підготовану представником) заяву про зменшення позовних вимог від 25 січня 2022 року; при закритті підготовчого провадження та переході до розгляду справи по суті позивач та його представник заявили про неготовність розглядати її по суті у тому ж судовому засіданні та необхідності призначення нового судового засідання.
Вважає, що позивачем та/або його представником було штучно завищено вартість наданих адвокатом послуг із підготовки процесуальних документів, оскільки суть відповідних послуг зводиться до підготовки позовної заяви із явно завищеними позовними вимогами (що потребує витрат часу) та, в подальшому, підготовку документів, спрямованих на відмову від позовних вимоги, які були завищено та заявлені раніше; позивачем та/або його представником було штучно завищено вартість наданих адвокатом послуг щодо участі у судових засіданнях у зв`язку із відкладенням таких засідань за ініціативи позивача та з урахуванням того факту, що відповідачем із самого початку розгляду справи не заперечувались фактичні обставини справи.
На доведення факту понесення позивачем витрат на правову допомогу до заяви додається акт про передачу грошових коштів та дві копії квитанцій. Копія першої квитанції датована 16 листопада 2021 року, що приблизно співпадає із періодом підготовки та подачі позовної зави. Копія іншої квитанції датована 20 травня 2022 року ( закінчення розгляду справи судом).
Факт проведення відповідних платежів не ставиться під сумнів відповідачем, проте факт понесення витрат на правову допомогу має підтверджуватись належним чином, а саме оригіналами платіжних документів. Акт про передачу коштів, датований 01 грудня 2019 року, перш за все, не є платіжним/розрахунковим або будь-яким іншим документом, який би посвідчував факт проведення розрахунків відповідно до законодавства. Оскільки реального понесення позивачем за досудове врегулювання адвокатом спору не відбулось, він не має можливості належним чином підтвердити понесення ним витрат на правову допомогу.
Просив у задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу відмовити.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, від них до суду поступили заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України " Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-У1 ( далі -Закон № 5076-У1).
Статтею 19 Закону № 5076-У1 передбачено, що видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інфоромації, консультацій та роз"яснень з правових питань, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною абл третьою особою,
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідно для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів. які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-У1 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За приписами ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт( наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та ( або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
В силу ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яка підлягає розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат , які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи , встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п"яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Під час розгляду справи, а саме 22.12.2021 року позивач подав до суду заяву про те, що у випадку задоволення позову, він протягом п"яти днів після ухвалення рішення буде звертатися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, з наданням відповідних доказів, розрахунків, які підтверджують розмір відповідних витрат, пов"язаних із розглядом справи, в тому числі і витрат , пов"язаних з наданням правничої допомоги.
До заяви позивач додав : договір про надання правової допомоги , укладенний 01.12.2019 року з адвокатом Кіщенко І.П., додаток до договору про надання правової допомоги від 01.12.2019 року, додаток до договору № 1 про надання правової допомоги від 31.12.2019 року, додаткову угоду від 16.11.2021 року про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2019 року,тарифи на надання правничої допомоги, що викладені в додатку від 16.11.2021 року до договору про надання правничої допомоги від 01.12.2019 року, акт про передачу грошових коштів від 01.12.2019, копію квитанції від 16.11.2021 року про перерахування позивачем на картку ОСОБА_4 1000,00грн. за надання юридичних послуг та
акт про прийняття -передачі наданих послуг від 16.11.2021 .
Позивач , звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500,00 грн., вказав, що професійна правнича допомога , яка надавалась адвокатом Кіщенко І.П., полягає у наступному: вирішення спору у позосудовому порядку; збір доказів, вивчення та аналіз документів, що стосуються справи; складання, комплектування та надіслання відповідачу процесуальних документів та подача їх до суду; складання, комплектування та надіслання позивачу та до суду відзиву на позовну заяву;підготовка та участь у судових засіданнях по справі. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання правничої допомоги від 01.12.2019 року з додатками, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію акту про передачу грошових коштів від 01.12.2019 року в сумі 3000,00 грн.(авансу), копію квитанції від 16.11.2021 року на суму 1000,00 гривень, копію акту про прийняття - передачі наданих послуг від 16.11.2021 року про оплату адвокатських послуг на суму 4000,00 грн., та квитанцією від 20.05.2022 року на суму 2500,00 грн.
Як доказ понесенних позивачем витрат на правову допомогу до заяви додано акт про передачу грошових коштів адвокату від 01.12.2019 та дві копії квитанцій від 16 листопада 2021 року та 20 травня 2022 року .
Суд звертає увагу, що акт про передачу коштів від 01 грудня 2019 року та акт про прийняття -передачі наданих послу від 16.11.2021 року про оплату адвокатьських послу на сумму 4000,00грн. не є платіжним/розрахунковим або будь-яким іншим документом, який би посвідчував факт проведення розрахунків відповідно до законодавства.
Факт проведення відповідних платежів відповідно до наданих копій квитанцій від 16.11.2021 та 20.05.2022 не ставиться судом під сумнів.
З копії квитанції від 16.11.2021 року вбачається, що позивач перерахував на платіжну картку ОСОБА_4 1000,00грн. за надання юридичних послуг , а саме складання позовної заяви з додатками (позовна заява подана до суду 17.11.2021 ).
З додатку від 16 листопада 2021 року до Договору про надання правової допомоги від 01грудня 2019, тарифи на надання правничої допомоги, вбачається, що вартість підготовки документів складає 1000,00грн.
Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.
Так, як позивачем не подано до суду детального опису робіт(надання послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до приписів ч. 3 ст. 137 ЦПК України , а подані лише тарифи на надання правничої допомоги, то суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження заявлених вимог у розмірі 5500,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 247, 270,352-355 ЦПК України, суд- -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 гривень.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.І. Лівочка