Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 7127941/21

Провадження 2/712/323/22

20 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

представника позивачки адвоката Гончара С.М.

представника відповідача адвоката Передерій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, з вирахуванням розміру внеску особистих коштів

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

20 липня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 29.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.06.2015 року, також було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :04:050:0064 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за вказаною адресою. Позивач при укладенні договорів купівлі-продажу надавала згоду на їх укладення як дружина - копію заяви про згоду на купівлю житлового будинку та земельної ділянки додається. Будинок разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, придбавався з метою покращенням житлових умов сім`ї. До того сім`ї належала квартира за адресою АДРЕСА_2 , яка була продана за договором купівлі-продажу 13.01.2015 року, виручені кошти були використані при купівлі будинку із землею.

Просить суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0.0512 га із кадастровим номером :04:050:0064 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_1 , та провести поділ зазначеного майна, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0512 га із кадастровим номером :04:050:0064 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_1 , залишивши іншу Ѕ частку зазначених об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_2

07 жовтня 2021 року відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечення проти позовних вимог обґрунтовує тим, що в спорі між сторонами не можна застосовувати принцип рівності часток, оскільки у них не було спільних сумісних коштів в достатній мірі для придбання спірного нерухомого майна. Колишнє подружжя в 19.12.2011 році придбало квартиру за адресою АДРЕСА_2 за 25 000 доларів США (станом на 19.12.2011 за офіційним курсом НБУ 1 долар США по 7.9899 грн. = 8 грн.), що в гривневому еквіваленті 200 000 грн. Для купівлі квартири ОСОБА_2 оформив на себе кредит в АБ «УКРРАЗБАНК» №34/Ф/11/130 від 19.12.2011 на суму 100 000 гривень. Вказаний кредит мати ОСОБА_2 допомогла достроково погасити надавши кошти в розмірі 67 971,48 грн. Підтвердженням наявності таких коштів у ОСОБА_3 є договір від 05.06.2012 року про продаж будинку АДРЕСА_3 . Також, ОСОБА_2 надав 15 000 грн. особистих коштів для купівлі квартири за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 батько ОСОБА_2 , надав кошти в сумі 15 000 грн. отримані, як премія на роботі в ТОВ «Юрія Фарм» (), а також взяв позику в розмірі 25 000 грн. ОСОБА_2 не мав фінансової змоги без батьків придбати і виплатити взяті кошти в кредит і самостійно придбати квартиру. Як вбачається з записів з трудової книги ОСОБА_2 з 11.01.2010 року працює налагоджувальником технологічного устаткування в ТОВ «Юрія Фарм» (). Відповідно до виписок про доходи ОСОБА_2 з 29.10.2011 не отримував достатніх коштів для придбання квартири 19.12.2011. Отже, ОСОБА_2 для придбання квартири у 19.12.2011 використав особисті кошти: в розмірі 15 000 грн., та кошти отримані від батька та матері в розмірі, що разом складає - 15 000 грн. + 25 000 грн. + 67 971,48 грн. = 122 971,48 грн., що станом на 19.12.2011 за офіційним курсом НБУ 1 долар США по 7.9899 грн=8 грн. складає 15 371,44 доларів США.

Отже, ОСОБА_2 при придбані квартири в 19.12.2011 вклав особисті кошти в розмірі 15 371,44 доларів США, що складає - 61,48% від суми 25 000 доларів США, це розмір внеску особистих коштів ОСОБА_2 , що не можуть бути в повній сумі спільною сумісною власністю. Оскільки курс гривні не є сталим із часом девальвація національної валюти тільки збільшилась застосовуємо відсоткові розрахунки для рівного і належно вирахування відповідно до розміру внеску власних коштів ОСОБА_2 .

30.01.2015 колишнє подружжя продали квартиру за адресою АДРЕСА_2 за 20 000 доларів США, що складає - 61,48% (12 296 доларів США ) розмір внеску особистих коштів ОСОБА_2 , що не можуть бути спільною сумісною власністю. 10.06.2015 року колишнім подружжям було придбано будинок і землю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною сумою 1 012 000 грн., що було еквівалентом 46 000 доларів США (станом на 10.06.2015 1 долар США по 22 грн.). Відповідно до заяви від 10.06.2015 року, продавець будинку АДРЕСА_1 і земельної ділянки ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_2 1 012 000 грн. грошову суму. Для придбання вищезазначеної нерухомості ОСОБА_3 мама ОСОБА_2 надала кошти в розмірі 24 585 доларів США для купівлі будинку і землі за адресою: АДРЕСА_1 . Договір банківського вкладу № R4115/14804D/CS00 від 11.03.2015 року підтверджує суму вкладення на депозитний рахунок мамою ОСОБА_2 коштів у розмірі 24 585 доларів США. Оскільки батьками ОСОБА_2 було надано суму в розмірі 24 585 доларів США, 12 296 доларів США для придбання будинку і землі, отже ці кошти належали ОСОБА_2 особисто і не можуть бути предметом спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене частка яка має належати ОСОБА_2 має бути вирахувана з 1 012 000 грн. з урахуванням коштів, які належали йому особисто, і були надані від батьків, а саме 24 585 доларів США депозитні кошти і 12 296 доларів США частина з придбання квартири, що разом складає 36 881 доларів США, отже розмір внеску особистих коштів ОСОБА_2 , що не можуть бути спільною сумісною власністю 80, 2%.

07 жовтня 2021 року відповідач скерував до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд виділити у власність ОСОБА_2 від вартості придбаного спірного майна, будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0512 га, кадастровий номер :04:0560:0064 - 80, 2%. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 29.10.2011 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. 22.05.2021 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано Черкаським міським відділом ДРАЦС. За час шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 придбали житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Також, під час шлюбу була придбана земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер :04:0560:0064 за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки його батьками ОСОБА_2 було надано суму в розмірі 24 585 доларів США, 12 296 доларів США для придбання будинку і землі, отже ці кошти належали ОСОБА_2 особисто і не можуть бути предметом спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене частка, яка має належати ОСОБА_2 має бути вирахувана з 1 012 000 грн. з урахуванням коштів які належали йому особисто, і були надані від батьків, а саме 24 585 доларів США депозитні кошти і 12 296 доларів США частина з придбання квартири, що разом складає 36 881 доларів США, отже розмір внеску особистих коштів ОСОБА_2 , що не можуть бути спільною сумісною власністю 80, 2%.

19 жовтня 2021 року позивач скерувала до суду відповідь на відзив відповідача, яку обґрунтувала тим, що вона визнає обставини щодо придбання сторонами у шлюбі квартири за адресою АДРЕСА_2 , а також її продажу у січні 2015 року за 20 000 доларів США. Водночас вона категорично заперечує викладені відповідачем обставини щодо грошової участі у придбанні вищевказаної квартири, погашення кредиту. Частина коштів з особистого внеску вона мали за рахунок грошових коштів, сукупно подарованих гостями на весілля (понад 30 000 гривень), а грошова допомога на придбання квартири була надана як батьками відповідача, так і її батьками. Про будь-які особисті кошти ОСОБА_2 їй невідомо, джерела походження цих коштів не надано, при укладенні договору купівлі-продажу жодних застережень щодо походження грошових коштів від ОСОБА_2 не надходило. Також було отримано кредит, який погашався спільними зусиллями. Отже, квартира за адресою АДРЕСА_2 безумовно була об`єктом права спільної сумісної власності сторін цього спору і жодні наведені відповідачем доводи протилежного не можуть бути взяті до уваги. Щодо житлового будинку та земельної ділянки, які є безпосереднім предметом спору. Між продажем квартири та придбанням житлового будинку із земельною ділянкою минуло трохи більше 5 місяців (між 30.01.2015 та 10.06.2015). Грошові кошти на придбання будинку вони використали зі спільних заощаджень, а також часткову допомогу надавали батьки - їй достеменно відомо про внесок її батьків. ЇЇ батьки регулярно матеріально підтримували сім`ю, а у 2015 році, використавши частину заощаджень для допомоги їм у придбанні будинку, її батьки не змогли оплатити її молодшої сестри навчання у столичному університеті, як вона хотіла, а тому сестра, яка того року саме закінчила загальноосвітню школу, мусила вступити до вищого навчального закладу у м. Черкаси. Що ж стосується грошових коштів, які були розміщені на банківському вкладі ОСОБА_3 згідно договору від 11.03.2015 року, то немає жодних доказів тому, що саме ці грошові кошти та саме в такому розмірі були використані при придбанні будинку із земельною ділянкою. Слід зазначити, що їй невідомо достеменно, де між 30.01.2015 та 10.06.2015 зберігалися 20 000 доларів США, виручених з продажу квартири. Крім того, у них були і свої заощадження, тому вона не виключає, що на банківський вклад, оформлений на ім`я ОСОБА_3 , були покладені саме ці кошти - надто близька сума у 24 485 долари США. Адже на її питання, де зберігаються гроші, виручені з продажу квартири, колишні чоловік відповідав їй у банку. Відповідач не додає жодних доказів походження коштів, які ОСОБА_3 станом на 11.03.2015 року внесла на банківський вклад.

При укладенні договорів купівлі-продажу квартири (коли придбавали і коли відчужували), житлового будинку та земельної ділянки нотаріус вимагала від неї як дружини згоду на укладення відповідних договорів. Якби відповідач зважав, що майно, що придбавалося/відчужувалося за будь-яким із цих договорів, не може бути повністю об`єктом права спільної сумісної власності, це мало бути оговорено на стадії нотаріального посвідчення. Так, у договорі купівлі-продажу та у заяві другого з подружжя можливо відобразити, що об`єктом права спільної сумісної власності є лише певна частка майна, а решта придбана за особисті кошти одного із подружжя. Але таких документів відповідач не надав.

05 листопада 2021 року позивач скерувала відзив на зустрічний позов, який обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 при вчиненні кожного із нотаріально посвідчених правочинів не заявив про жодні обмеження щодо прав дружини, у заявах дружини щодо згоди на укладення правочинів відсутні жодні застереження щодо розмірів часток. Тому викладена у зустрічному позові позиція є лише обраним способом захисту від позову ОСОБА_1

16 листопада 2021 року відповідач скерував до суду заперечення, які обґрунтовані тим, що 19.12.2011 році подружжя придбали квартиру за 200 000 грн. Для купівлі квартири ОСОБА_2 оформив на себе кредит. Вказаний кредит мати ОСОБА_2 допомогла достроково погасила. Враховуючи невеликий дохід згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за 2015 рік не мав можливості самостійно погасити кредит. ОСОБА_1 працювала до літку 2013 року в магазині торгової марки «Сільпо» і на протязі 2014-2015 роках не працювала, а починаючи з 2016 року влаштувалась нянечкою в дитячий садок АДРЕСА_4 . Отже, єдиним хто заробляв гроші за цей період є ОСОБА_2 враховуючи довідки про доходи простежується невеликий дохід, який і використовувався на побутові потреби сім`ї.

Для придбання нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 мама ОСОБА_2 надала кошти в розмірі 24 585 доларів США. Договір банківського вкладу № R4115/14804D/CS00 від 11.03.2015 року підтверджує суму вкладення на депозитний рахунок мамою ОСОБА_2 коштів у розмірі 24 585 доларів США. Загальна сума сплачена за вищевказану нерухомість - 1 012 000 грн., що було еквівалентом 46 000 доларів США. Відповідно для оплати будинку було взято 20 000 доларів США (гроші за продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 ) + 24 585 доларів США (суму вкладення на депозитний рахунок мамою ОСОБА_2 ) = 44 585 доларів США. Підтвердженням наявності коштів у ОСОБА_3 є договір від 05.06.2012 року про продаж будинку АДРЕСА_3 , вказану нерухомість було продано нею після успадкування від батьків. Твердження ОСОБА_1 про те що депозитний вклад № R4115/14804D/CS00 від 11.03.2015 року є коштами з продажу квартири не відповідає дійсності.

30 листопада 2021 року відповідач скерував до суду відповідь на відзив, який обгрутував тим, що у відзиві ОСОБА_1 на зустрічний позов ОСОБА_2 відсутні заперечення щодо наведених доводів і аргументів у зустрічному позові ОСОБА_2 . Оскільки заперечення у відзиві ОСОБА_1 на зустрічний позов відсутні, ОСОБА_2 підтримує зустрічний позов в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Гончар С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача адвокат Передерій В.Г. в судовому засіданні зустрічний позов підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Заперечував проти задоволення первісного позову, просив відмовити в його задоволення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи

30 серпня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

27 жовтня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

26 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 29 жовтня 2011 року був зареєстрволаний шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 114.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Черкьсим міським відідлом ДРАЦС, шлюб сторонами розірваний 22 травня 2021 року.

17 листопада 2011 року між ОСОБА_4 (батько відповідача) та ТОВ «Юрія-Фарм» укладено угоду № ЮФ000064 про надання тимчасової фінансової допомоги (позички) на суму 25 000 грн. Термін дії угоди з 01.12.2011 року по 01.12.2016 року.

19 грудня 2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 34/Ф/11/130 на суму кредиту 100 000 грн. зі сплатою відсотків 16,3% річних до 18 грудня 2031 року з цільовим призначенням - на придбання однокімнатної квартири, житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 31,5 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 19.12.2011р. зареєстрований укладений ОСОБА_2 договоір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 .

Згідно договорів купівлі продажу від 05.06.2012 року ОСОБА_3 (мати ОСОБА_7 ) продала житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 за 145000 грн. та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_6 за 169 680 грн.

11 березня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу № R4115/14804D/CS00 на суму 24485 дол. США.

30 січня 2015 року ОСОБА_1 надала заяву про згоду ОСОБА_2 на продаж за ціну і умовах на його розсуд квартири АДРЕСА_5 , належну йому на підставі договору купівлі-продажу від 19 грудня 2011 року. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрована в реєстрі за № 394.

На підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2015 року ОСОБА_7 придбав у власність житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 вартістю 50 000 грн загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м з надвірними спорудами(договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрований в реєстрі за № 3592).

Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у власність земельну ділянку № :04:050:0064 площею 0,0512 по АДРЕСА_1 за 40 000 грн. (договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицьким Е.А. та зареєстрований в реєстрі за № 3595).

10 червня 2015 року ОСОБА_5 , яка діяла також за дорученням ОСОБА_8 , надала заяву про грошової суми 1 012 000 грн., що еквівалетно 46 000 доларів США. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрована в реєстрі за № 3597, 3598.

В день укладення вказаних договорів 10 червня 2015 року ОСОБА_1 надала заяву про згоду ОСОБА_2 на купівлю за спільні кошти житлового будинку та земельної ділянки, а саме на укладання відповідних договорів купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0512 га, кадастровий номер :04:050:0064. У вказаній заяві ОСОБА_1 вказала, що "вказані житловий будинок і земельна ділянка будуть спільною сумісною власністю подружжя, оскільки купуються під час шлюбу за спільні кошти подружжя, договори купівлі-продажу укладються в інтересах сім`ї на умовах, які ми попередньо обговорили і вважаємо вигідними для нас, укладення договорів відповідає нашому волевиявленнюж, також я згідна з тим, щоб чоловік визначав всі умови вищезазначених договорів на свій розсуд ( в толму числі ціну договорів). Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрована в реєстрі за № 3591.

Відповідно до довідки ПФУ форми ОК-5 доходи ОСОБА_1 складали: в 2009 році - 4221,25 грн., 2010 - 15723,07 грн., 2011 - 980,00 грн., 2012 - 2526,30 грн, 2013 - 12758,79 грн., 2014 - 14910,30 грн, 2015 - 15256,00 грн, 2016 - 18846,00 грн, 2017 - 36137,81 грн, 2018 - 45030,00 грн, 2019 - 54180,34 грн, 2020 - 58521,41 грн,2021 - 18000,00 грн.

З наданих довідок ОСОБА_2 вбачається, що він працював на ТОВ «Юрія-Фарм» та отримував заробітну плату за 2010 р. 30037,04 грн., за 2011 р. 43736,87 грн., за 2012 р. 51333,68 грн., за 2013 р. 49876,47 грн., за 2014 р. 58802,29 грн., 2015 р. 76272,71 грн.

Відповідно до консультації суб`єкта оціночної діяльності № 1015/21 від 23 червня 2021 року вартість домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка кадастровий номер :04:050:0064) складає 1 092 400,00 грн.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (батьки ОСОБА_1 ) дали покази про те, що сторони після укладення шлюбу вирішили купити квартиру за 25 тисяч доларів. На весілля було подарувано 35000 грн., також батьки ОСОБА_1 подарували 2,5 тис доларів, ОСОБА_2 взяв кредит на суму 100 000 грн., батьки ОСОБА_1 25 000 грн. і 20 000 грн. дали на погашення кредиту, 12 тисяч дали на ремонт балкону, в 2015 квартиру продали за 20 000 доларів. та купили будинок за 46 000 доларів, з яких 10000 доларів батьки ОСОБА_7 подарували. Зі свого боку допомагали сім`ї доньки, однак тяжкі обставини в зв`язку з хворобою та смертю дитини вплинули на погіршення сімейних стосунків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 (сестра ОСОБА_1 ) пояснила, що не змогла навчатись в м.Києві, оскільки у батьків не було коштів після надання матеріальної допомоги сестрі.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батьки ОСОБА_2 ) пояснили, що для купівлі однокімнатної квартири ОСОБА_12 витратив 23 0000 грн весільних, 15 0000 грн власних, ссуда батька 25 000 грн, кредит ОСОБА_12 100 000 грн, також була допомога сватів, квартиру придбали за 200 000 грн. Кредит погашав ОСОБА_12 і допомагали батьки обох сторін. 05.06.2012 р. ОСОБА_3 продала спадщину за 40 000 доларів і покалала гроші 30 000 доларів на депозит, а 10 000 доларів. дала сину на погашення кредиту. Після народження дитини син вирішив купити будинок за 46 000 дол. Від продажу квартири за квартиру отримав 20 000 доларів, також ОСОБА_3 зняла з депозиту 24500 дол дала сину і 3000 дол дали свати, тоді купили будинок. У стосунках зі сторонами було повне довір`я і про більшу частку ОСОБА_12 не ставили питання.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

За приписами ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер :04:050:0064 придбані відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2015 р. у період шлюбу між сторонами та ведення сторонами спільного господарства, а тому за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, вказаний будинок та земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку про те, що позивач за зустрічним позовом не надав належних, допустимих та достатніх доказів на спростування презумпції спільності права власності на зазначене майно. Наявність у батьків ОСОБА_2 власних коштів (заощаджень, запозичень) не можуть беззаперечно свідчити про те, об`єкти нерухомості придбані за особисті грошові кошти чоловіка, які були подаровані його батьками саме йому, а не на потреби сім`ї.

Допитані в судовому засіданні свідки зазначили, що кошти надавалися ОСОБА_13 та ОСОБА_2 для забезпечення житлом сім`ї їх доньки, сина.

Крім того, зі змісту договорів купівлі-продажу спірних будинку та земельної ділянки не вбачається, щоб у вказаних правочинах позивач за зустрічним позовом обумовлював придбання частини нерухового майна у особисту власність та за особисті кошти. Також при нотаріальному посвідченні вказаних правочинів враховувалась заява відповідачки за зустрічним позовом про надання згоди на придбання спірних будинку і ділянки у спільну сумісну власність і така згода також була нотаріально посвідчена. При укладенні правочинів з придбання спірного майна не існувало ніяких умов, які б примусили позивача за заустірчним позовом прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що презумпція спільності майна подружжя щодо спірного будинку та земельної ділянки відповідачем не спростована, тому не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, з вирахуванням розміру внеску особистих коштів.

За приписами ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у постанові від 21.12.2007 N 11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Обставин для відступлення від засади рівності часток судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0512 га із кадастровим номером :04:0500064 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0512 га із кадастровим номером :04:0500064 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5426 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141,263-266 ЦПК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63,65, 70 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, поділ майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0512 га із кадастровим номером :04:0500064 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0512 га із кадастровим номером :04:0500064 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, з вирахуванням розміру внеску особистих коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5426,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2022 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2