Справа № 569/8566/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області Токарець Т.С. та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області Токарець Т.С. та зобов`язання вчинити дії, в якій просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області Токарець Т.С. та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 року ВП №55752620. Водночас з вищевказаними вимогами скаржник просить поновити йому пропущений з поважних причин строк на подання скарги до суду.

ОСОБА_1 в обгрунтування своїх вимог зазначає, що в провадженні Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області перебувала мирова угода по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , затверджена Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 року 3569/16238/15-ц. 30.05.2019 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області Токарець Т.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55752620. Вважає, що вищевказана постанова винесена незаконно та всупереч положенням ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", боржником не виконане рішення суду. У оскаржуваній постанові вказано, що постановою від 01.04.2019 року на боржника було накладено штраф за невиконання рішення суду. Наступним кроком державного виконавця повинно було бути надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінаольного правопорушення. Вказує, що підстав для винесення оскаржуваної постанови не було, до надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Скаржник зазначає, що він є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №147749, консультаційним висновком кардіолога, екпікризом. Дані медичні документи підтверджують постійне лікування та тяжкий стан здоров"я, що не дозволило йому вчасно звернутися до суду.

Суд, вивчивши та дослідивши скаргу та додані до неї докази, приходить до наступного висновку.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У відповідності до ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд виходить з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, та суд їх з`ясовує у кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи.

Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку, суддя має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 13, 126ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно довідки МСЕК №147749, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, з 12.05.2008 року, загального захворювання, довічно. Рекомендовано "Д" нагляд кардіолога. Стаціонарне лікування 2-3 рази на рік. Скаржником додано висновок кардіолога від 30.12.2021 року; екпікриз ОСОБА_1 , де вказано, що перебував на стаціонарному лікуванні з 05.09. по 26.09.2007 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що скаржник без поважних причин пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця, оскільки скаржник не вказує, коли йому стало відомо про оскаржувану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 року ВП №55752620.

Заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку скаржник вказує на наявність у нього поважних причин, а саме постійне лікування та тяжкий стан здоров"я, однак суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування таких обставин, а саме постійного лікування, що не дозволило йому звернутися до суду, у десятиденний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.126, 127, 448, 449 ЦПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області Токарець Т.С. та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук