Справа № 369/2134/22
Провадження № 6/369/124/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2022 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Ковальчук Л.М., при секретарі судового засідання Штанько В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Тертичної Віти Володимирівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -
Державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Тертична Віта Володимирівна звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника, в якому просила: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до виконання нею зобов`язань, покладених згідно: виконавчого провадження № 59787015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/3574/17 від 03.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2704567,67 грн.
Вимоги подання обґрунтовані тим, що на виконанні у Вишневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебуває ВП №59787015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/3574/17 від 03.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2704567,67 грн.
Сторонами виконавчого провадження є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постановою державного виконавця від 27.08.2019 р. відкрито виконавче провадження.
З метою перевірки майнового стану боржника до реєструючих органів направлено відповідні запити. Згідно відповіді МВС встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано, також відсутня інформація щодо місця роботи боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстроване.
Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області встановлено, що за боржником земельні ділянки та території вказаних областей станом на 01.01.2013 не зареєстровані.
Також до вищевказаних банківських установ направлено вимогу в порядку статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Крім того, з метою забезпечення виконання рішення суду прийнято постанову про арешт коштів (яку скеровано для виконання до банківських установ, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк»), та постанову про арешт майна боржника (відповідні відомості внесено до реєстрів обтяження рухомого та нерухомого майна).
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку боржника недостатньо коштів.
Також виходом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері державному виконавцю не відчинено. На адресу боржника направлено виклик з`явитись до державного виконавця 01.04.2020 та надати підтверджуючі документи щодо сплати боргу.
На виклик державного виконавця боржник до Відділу 01.04.2020 не з`явився та пояснення з приводу невиконання рішення суду не надав.
У зв`язку з неотриманням відповідей з банківських установ, до яких направлялись постанови про арешт коштів, та з метою забезпечення виконання рішення суду повторно прийнято постанову про арешт коштів боржника та направлено до 8 основних банків, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Альфа-Банк», також накладено ЕЦП та направлено до виконання до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал банк».
Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» встановлено, що клієнт або рахунки не знайдемо, згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» арешт накладено, однак на рахунку недостатньо коштів для виконання постанови.
Також оновлено запит до Держгеокадастру щодо зареєстрованих боржником земельних ділянок до 01.01.2013.
Згідно відповідей з банківських установ, а саме: AT «УкрСиббанк», «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено, що у вказаних банківських установах боржник не обслуговується та відсутні відкриті рахунки
Крім того, з метою безспірного списання коштів з рахунків боржника (відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 25.08.2020 до вказаної банківської установи направлено платіжну вимогу.
Крім того, з метою безспірного списання коштів з рахунків боржника (відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 03.11.2020 до вказаної банківської установи направлено платіжну вимогу, яка повернулась до відділу з відміткою «кошти на рахунку відсутні».
Згідно пояснень, наданих ОСОБА_1 від 24.11.2020, остання не працює та будь-якого рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не зареєстровано.
09.02.2021 оновлено запити щодо місця роботи боржника, наявних відкритих розрахункових рахунків та наявних транспортних засобів.
Згідно відповіді МВС встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано, також відсутня інформація щодо місця роботи боржника.
17.02.2021 стягувачу перераховано 360,00 грн., та 40,00 грн. виконавчого збору.
22.02.2021 прийнято постанову про арешт коштів та шляхом накладення ЕЦП направлено для виконання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», AT «Універсал Банк», AT «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ОСОБА_3 », AT «ПроКредит Банк».
11.03.2021 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника щодо перевірки майнового стану, однак двері державному виконавцю не відчинено.
24.11.2021 прийнято постанову про арешт коштів та шляхом накладення ЕЦП направлено для виконання до відповідних банківських установ.
Цього ж дня на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитися до Відділу на 08.12.2021 о 14.00.
Крім того, до ПФУ, МВС та Податкової служби направлено відповідні запити щодо перевірки майнового стану боржника.
За період з 25.11.2020 по 02.02.2022 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено 5900,00 грн., кошти в сумі 4911,00 грн. перераховано стягувачу, виконавчий збір стягнуто та перераховано в сумі 420,00 грн., витрати стягнуто та перераховано в сумі 569,00 грн.
У зв`язку з вищевказаним державний виконавець Тертична В.В. просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання нею зобов`язань, покладених згідно виконавчого провадження № 59787015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/3574/17 від 03.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2704567,67 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
В судове засідання державний виконавець Тертична В.В. не з`явилася.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та подання, суд дійшов до наступного.
Як зазначає державний виконавець, на виконанні у Вишневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебуває ВП №59787015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/3574/17 від 03.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2704567,67 грн.
Сторонами виконавчого провадження є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постановою державного виконавця від 27.08.2019 р., на підставі статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження.
Постановою державного виконавця від 27.08.2019 р., на підставі статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження.
З метою перевірки майнового стану боржника до реєструючих органів направлено відповідні запити. Згідно відповіді МВС встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано, також відсутня інформація щодо місця роботи боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстроване.
Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області встановлено, що за боржником земельні ділянки та території вказаних областей станом на 01.01.2013 не зареєстровані.
Також до вищевказаних банківських установ направлено вимогу в порядку статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Крім того, з метою забезпечення виконання рішення суду прийнято постанову про арешт коштів (яку скеровано для виконання до банківських установ, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк»), та постанову про арешт майна боржника (відповідні відомості внесено до реєстрів обтяження рухомого та нерухомого майна).
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку боржника недостатньо коштів.
Також, виходом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері державному виконавцю не відчинено. На адресу боржника направлено виклик з`явитись до державного виконавця 01.04.2020 та надати підтверджуючі документи щодо сплати боргу.
На виклик державного виконавця боржник до Відділу 01.04.2020 не з`явився та пояснення з приводу невиконання рішення суду не надав.
У зв`язку з неотриманням відповідей з банківських установ, до яких направлялись постанови про арешт коштів та з метою забезпечення виконання рішення суду, повторно прийнято постанову про арешт коштів боржника та направлено до 8 основних банків, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», Пат АБ «Укргазбанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Альфа-Банк», також накладено ЕЦП та направлено до виконання до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсалбанк».
Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» встановлено, що клієнт або рахунки не знайдемо, згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» арешт накладено, однак на рахунку недостатньо коштів для виконання постанови.
Також, оновлено запит до Держгеокадастру щодо зареєстрованих за боржником земельних ділянок до 01.01.2013.
Згідно відповідей з банківських установ, а саме: AT «УкрСиббанк», «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено, що у вказаних банківських установах боржник не обслуговується та відсутні відкриті рахунки
Крім того, з метою безспірного списання коштів з рахунків боржника (відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 25.08.2020 до вказаної банківської установи направлено платіжну вимогу.
Крім того, з метою безспірного списання коштів з рахунків боржника (відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 03.11.2020 до вказаної банківської установи направлено платіжну вимогу, яка повернулась до відділу з відміткою «кошти на рахунку відсутні».
Згідно пояснень, наданих ОСОБА_1 від 24.11.2020, остання не працює та будь-якого рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не зареєстровано.
09.02.2021 оновлено запити щодо місця роботи боржника, наявних відкритих розрахункових рахунків та наявних транспортних засобів.
Згідно відповіді МВС встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано, також відсутня інформація щодо місця роботи боржника.
17.02.2021 стягувачу перераховано 360,00 грн. та 40,00 грн. виконавчого збору.
22.02.2021 прийнято постанову про арешт коштів та шляхом накладення ЕЦП направлено для виконання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», AT «Універсал Банк», AT «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», AT «ПроКредит Банк».
11.03.2021 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника щодо перевірки майнового стану, однак двері державному виконавцю не відчинено.
24.11.2021 прийнято постанову про арешт коштів та шляхом накладення ЕЦП направлено для виконання до відповідних банківських установ.
Цього ж дня на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитися до Відділу на 08.12.2021 о 14.00.
Крім того, до ПФУ, МВС та Податкової служби направлено відповідні запити щодо перевірки майнового стану боржника.
За період з 25.11.2020 по 02.02.2022 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено 5900,00 грн., кошти в сумі 4911,00 грн. перераховано стягувачу, виконавчий збір стягнуто та перераховано в сумі 420,00 грн., витрати стягнуто та перераховано в сумі 569,00 грн. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та ст.441 ЦПК України.
Згідно п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених, зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
В листі Верховного Суду України від 01.02.2013 Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.
Також в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України роз`яснено, що поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених, зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють невиконані зобов`язання аж до виконання зобов`язань (ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України»).
Зважаючи на викладене, суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення заборгованості.
Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які виконавець повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.
Так, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.
Проте, судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів про те, що боржник ухиляється від явки до виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що боржник свідомо не виконує свої зобов`язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати такі у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 331/8536/17-ц.
В той же час, в матеріалах подання державного виконавця відсутні докази свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання нею зобов`язань, покладених, згідно виконавчого провадження № 59787015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/3574/17 від 03.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2704567,67 грн. та відсутні докази про наміри боржника виїхати за межі України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеною цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Так, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на громадянина судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно застосовуватись до боржника як крайній захід, у разі коли державним виконавцем виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.
Крім того, суд бере до уваги Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997 відповідно до Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, а саме положення статті 2 Протоколу № 4, в яких зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також, судом взято до уваги статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадські і політичні права від 19.10.1973 № 2148-VІІІ, в якій зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.
Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Тертичної Віти Володимирівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук