Провадження № 6/538/7/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2022 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -
В судове засідання заявник по справі не з"явився, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі заявника, викладене в заяві підтримують, просять задовольнити.
Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.
Заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судове засідання не з"явився, подав клопотання про розгляд заяви без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутності заявника, стягувача та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів.
Як пояснює в заяві заявник, він постійно проживав та проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 . Будь-яких фактів умисного ухилення від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) , в тому числі і зобов"язань, визначених державним (приватним) виконавцем, не встановлено. Виконавцем у виконавчому провадженні також не встановлено будь-яких фактів невиконання ОСОБА_1 обов"язків боржника, визначених ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". Нерухомого та рухомого майна ОСОБА_1 у власності не має, пенсію та будь-які інші доходи не отримує, розрахункові рахунки в банківських установах не відкривав, будь-які джерела доходів, готівкові кошти та цінності у ОСОБА_1 відсутні.
Таким чином у боржника ОСОБА_1 відсутнє будь-яке майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Окрім того, в зв"язку з введенням в Україні воєнного стану, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року ОСОБА_1 підпадає під обмеження виїзду за межі України, як особа віком від 18 до 60 років відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України "Про загальну мобілізацію".
Положенням ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням-до виконання зобов`язань.
Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
У відповідності до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Разом з тим суд враховує, що жодне обмеження прав згідно міжнародно-правових стандартів захисту прав людини не може бути абсолютним. Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві. Відповідно до ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Європейського суду з прав людини застосовуються судами як джерело права.
Виходячи з вищевказаних норм національного законодавства, на стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду, зокрема якщо боржник перешкоджає у вчиненні виконавчих дій, або приховує майно, на яке можна звернути стягнення.
З аналізу змісту ст.441 ЦПК України, Указу Президента України №261/2008 від 24 березня 2008 року "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів та положень Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" вбачається, що тимчасове обмеження права громадян України виїжджати за межі держави є засобом примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, який застосовується за поданням органів державної виконавчої служби у разі ухилення боржника від виконання рішень, при цьому таке обмеження може встановлюватись відносно фізичних осіб громадян України, а також відносно керівників юридичних осіб - боржників.
Рішенням Європейського суду по правам людини, прийнятим 11 травня 2021 року по справі "Стецов проти України" (заява № 5170/15, щодо заборони виїзду за межі України, накладеного на заявника в зв`язку з несплатою боргу, встановленого судовим рішенням), ЄСПЛ встановив в діях держави порушення Конвенції про захист прав людини та основних свобод, та постановив, що Україна повинна сплатити Стецову компенсацію моральної шкоди та судові витрати. Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Відповідно до інформації, отриманої на адвокатський запит від приватного виконавця Скрипника В.Л., в результаті вчинення виконавчих дій встановлено реєстрацію на ім"я боржника ОСОБА_1 транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шассі НОМЕР_5 , який постановою від 14.06.2021 року оголошено в розшук. Станом на 10.06.2022 року транспортний засіб не розшукано, іншого рухомого та нерухомого майна, в тому числі грошових коштів на рахунку боржника, в ході здійснення виконавчих дій не виявлено. За заявою ОСОБА_1 , 18.05.2022 року за № 0000176 СВ ВП № 1 Миргородського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шассі НОМЕР_5 , влансиком якого є ОСОБА_1 і яке мало місце 25.12.2020 року близько 10.00 год. біля торгівельного центру "NOVUS" по проспекту Бажана, 8, м. Київ.

За таких обставин, враховуючи, що нерухомого та рухомого майна ОСОБА_1 у власності не має, пенсію та будь-які інші доходи не отримує, розрахункові рахунки в банківських установах не відкривав, будь-які джерела доходів, готівкові кошти та цінності у ОСОБА_1 відсутні, а тому відсутнє у боржника ОСОБА_1 будь-яке майно, на яке може бути звернено стягнення. Крім того, будь-яких фактів умисного ухилення від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) , в тому числі і зобов"язань, визначених державним (приватним) виконавцем, не встановлено. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України" , ст.ст. 18, 39 Закону України "Про виконавче провадження" , ст. ст. 258 - 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 06.03.2014 року, орган видачі - 8089 та серії НОМЕР_3 від 25.10.2017 року, орган видачі- 3202, адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі виконавчого листа № 755/11159/20 від 01.03.2021 року, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 9 486 749,51 грн., яке застосовано ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.08.2021 року у справі № 755/11159/20.

Виконання ухвали про скасування тимчасового обмеження у правівиїзду за кордон ОСОБА_1 доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А.Бондарь