У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Київ

Справа №754/3601/21

Провадження № 22-ц/824/5806/2022

Резолютивна частина ухвали оголошена 22 червня 2022 року

Повний текст ухвали складено 24 червня 2022 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача за довіреністю - ОСОБА_2 ,

відповідач:Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного судуміста Києва від 21 грудня 2021 року, повний текст якого складено 28 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов?язання провести перерахунок нарахованих аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у

м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов?язання провести перерахунок нарахованих аліментів.

Позов мотивувала тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від її доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання.

Позивачка вказувала, що в січні 2019 року ОСОБА_1 переїхала на постійне проживання до свого чоловіка в АР Крим, де має дозвіл на тимчасове проживання строком до 21 січня 2022 року, оскільки є громадянкою України та відмовилась приймати громадянство РФ. 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до приватного підприємця ОСОБА_7 відповідно до наказу № 77 від 20 вересня 2019 року на посаду продавця-касира з щомісячним окладом 11 300,00 рублів. На даній посаді вона працює по теперішній час, її оклад складає 12 500,00 рублів. Отримавши довідки про свої доходи, вона через свого представника звернулась до відповідача з заявою здійснити перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до її доходів, які до її працевлаштування обчислювались із середньої заробітної плати працівника міста Києва, так як на момент стягнення аліментів вона не працювала та не проживала у місті Києві.

Зазначала, що головний державний виконавець Попик О. В. після досягнення доньки ОСОБА_4 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 неправильно визначила розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ј частини, оскільки відповідно до вимог частини третьої статті 183 СК України стягнення повинно було продовжуватись в розмірі 1/6 частини. Її представник неодноразово зверталась до відповідача з вимогою зробити перерахунок заборгованості та 22 листопада 2020 року отримала лист відповідача про відмову в перерахунку заборгованості по аліментам.

Посилаючись на викладені обставини, позивач вважала, що відмова відповідача в проведенні перерахунку заборгованості по аліментам згідно діючого законодавства є грубим порушенням її прав та інтересів, а тому вона просила зобов`язати відповідача провести перерахунок її заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з 24 вересня 2018 року, а на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини згідно її фактичних доходів відповідно наданих нею довідок за

2019 рік та 2020 рік, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов?язання провести перерахунок нарахованих аліментів до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Аргументи сторони відповідача

У червні 2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача - головного державного виконавця Попик О. В. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. 20 липня 2020 року до відділу надійшла скарга представника позивача ОСОБА_2 з вимогою здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, на що було надано відповідне роз`яснення щодо проведення розрахунку заборгованості з урахуванням положень частини п?ятої статті 183 СК України. Крім того, до відділу надійшла заява про перерахунок заборгованості по аліментам, до якої додано копії довідок про доходи боржника (без зазначення, в якій саме валюті боржник отримує заробітну плату), завірені нотаріально та апостильовані Управлінням Міністерства РФ по Краснодарському Краю. Згідно печатки на вищезазначених довідка, приватний підприємець (роботодавець) зареєстрований в АР Крим, м. Феодосія, що є непідконтрольною територією України, а тому згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказані довідки неможливо прийняти до уваги. Крім того, представнику позивача було повідомлено, що 12 грудня 2018 року набув чинності Закон України № 0206 «Про припинення дії Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією». З урахуванням наведеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Додаткові аргументи сторони позивача

08 липня 2021 року до суду представником позивача Стужук Н. В. подано відповідь на відзив, в якому вона вважає безпідставним посилання відповідача на частину п?яту статті 183 СК України при відмові в перерахунку аліментів на сина ОСОБА_5 , оскільки такий розмір аліментів має становити 1/6 частину, а не 1/4. Крім того, у відзиві безпідставно стверджується, що за наданими документами про заробіток позивача не можна зробити перерахунок аліментів, а також безпідставно вказано статі 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки приватний підприємець не є ані посадовою, ані службовою особою. Представник позивача зауважила, що надані довідки апостильовано, а як службова особа державний виконавець має можливість провести перевірку наданих довідок. З урахуванням наведеного представник позивача просила задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов?язання провести перерахунок нарахованих аліментів відмовлено.

Рішення суду мотивовано необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

26 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що аліменти на сина ОСОБА_5 , після досягнення донькою, ОСОБА_4 вісімнадцяти років, відповідно до правил частини третьої статті 183 СК України становлять 1/6 частину заробітку ОСОБА_1 , а не 1/4 частину, як було пораховано державним виконавцем. Суд безпідставно відмовив у перерахунку аліментів з урахуванням довідок про доходи позивача.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 26січня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27січня 2022 року витребувано з Деснянського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 754/3601/21 за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання провести перерахунок нарахованих аліментів.

08 лютого 2022 року матеріали цивільної справи № 754/3601/21 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання провести перерахунок нарахованих аліментів.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Позиція Київського апеляційного суду

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Стужук Н.В. підтримали доводи апеляційної скарги.

За правилами частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Належним чином повідомленні про дачу, час та місце розгляду справи відповідач Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з?явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, Київський апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи № 754/3601/21за відсутності відповідача Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які про дачу, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з огляду на таке.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від

27 листопада 2017 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини її доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини від всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою

23 років, починаючи з 16 листопада 2018 року.

На виконання вказаних судових рішень було видано виконавчі листи, які перебувають на примусовому виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) (ЗВП № 61790187).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 09 листопада 2020 року, позивач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувала нараховані аліменти, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 137 728,12 грн.

19 січня 2020 року позивач, а 17 лютого 2020 року, 08 травня 2020 року, 26 жовтня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звертались до відповідача з заявами про проведення перерахунку заборгованості по аліментам, надавши довідки про заробітну плату позивача та вказуючи на неправильність визначення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання сина.

Листом відповідача від 19 листопада 2020 року представнику позивача відмовлено в проведенні перерахунку по аліментам.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Зі змісту позову та заявлених вимог вбачається, що боржник ОСОБА_1 не погоджується з рішенням, діями або бездіяльністю державного виконавця, щодо неправильно визначення розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ј частини, оскільки відповідно до вимог частини третьої статті 183 СК України стягнення повинно було продовжуватись в розмірі 1/6 частини та проведення перерахунку заборгованості. Її представник неодноразово зверталась до відповідача з вимогою зробити перерахунок заборгованості та 22 листопада 2020 року отримала лист відповідача про відмову в перерахунку заборгованості по аліментам.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 (провадження № 61-15422св20) зазначено, що: «оскільки заявник звернулася до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19. Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18, провадження № 61-18142св19

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого судочинства, є суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) спір щодо розміру заборгованості відсутній а боржник ОСОБА_1 не погоджується з рішенням, діями (бездіяльністю) державного виконавця, щодо неправильно визначення розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ј частини, оскільки відповідно до вимог частини третьої статті 183 СК України стягнення повинно було продовжуватись в розмірі 1/6 частини та проведення перерахунку заборгованості, то така категорія справи повинна розглядатися в порядку передбаченому розділом 7 Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

За таких обставин, заявлений спосіб захисту порушеного права є неналежним.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 4 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року - скасувати та провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 377, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року- скасувати, провадження у справі №754/3601/21 за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов?язання провести перерахунок нарахованих аліментів - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна