Справа № 214/5981/21
2/214/388/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 червня 2022 року суддя Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/5981/21 за позовом представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, -

Встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача звернувся до суд з позовом в якому просить стягнути з Акціонерного товариств «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 60 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я , пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач з 06.06.2012 року по 27.03.2019 року працював на СУ шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» на посаді електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 5 го розряду зайнятим повний робочий день на підземних роботах . Тобто взагалі ОСОБА_2 пропрацював на підприємстві відповідача 6 років 9 місяців

Відповідно до інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання ( отруєння), виданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області за № 267/4.6-11 від 08.04.2019 року в процесі роботи ОСОБА_2 працюючи електрослюсарем ( слюсарем) черговим та з ремонту устаткування ( за період роботи 06.06.2012 року 27.03.2019 року) підпадав під дію негативного впливу факторів важкості праці ,шуму , аерозолів переважно фібро генної дії, несприятливого мікроклімату та напруженого трудового процесу.

Остання атестація робочого місця проводилася в 2015 році, умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості, На робочому місці концентрація пилу перевищує гранично-допустиму концентрацію в 1.5 разів. Шум мінливий не постійний, коливається у часі. Джерело гірничошахтне обладнання.

Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання від 25.03.2021 року № 642 стадія проф. ХОЗЛ підвищена на підставі негативної динаміки та прогресуючого перебігу захворювання легень другої стадії групи С. ЛН другого третього ступеня. Нейросенсорна припухлість першого ступеня . Враженість клінічних провів захворювання. Бронходіятаційний тест позитивний. ТОХ 19 балів. Ознаки задишки 2-3 бали. Незначна ефективність проведеного лікування.

Відповідно до довідки серії 12 ААА № 059724, виданої обласною МСЕК № 2 від про результати визначення ступеня втрати працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, працюючи тривалий час електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на підприємстві відповідач отримав третю групу інвалідності, пов`язаної з професійним захворюванням зі ступенем втрати працездатності 45%.

Професійним захворюванням позивачу завдано моральну шкоди. Не зважаючи на його доволі молодий вік позивач при будь-якому незначному фізичному навантаженні відчуває дискомфорт у вигляді задишки йому навіть важко підійматися сходами на другий поверх . До того ж існує глухуватість і він постійно відчуває дискомфорт, оскільки вимушений у всіх оточуючих перепрошувати повторити те, що людина сказала. Крім того, він має двох дітей 1996 та 2009 років народження і він не може повноцінно з ними спілкуватись, через що виникає відчуття сорому та дискомфорту. У зв`язку із чим у нього постійно відчуття своєї неповноцінності. Позивачеві доводиться застосовувати додаткові зусилля для забезпечення його життєвих проблем.

Всі ці проблеми не дозволяють йому вести нормальний образ життя, що морально і психологічно дуже його пригнічує.

3.Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, за таких підстав.

Право на відшкодування моральної шкоди настає внаслідок професійного захворювання з моменту первинного встановлення МСЕК потерпілому стійкої втрати працездатності. Оскільки у документах наданих разом з позовною заявою, відсутня попередня довідка МСЕК встановлення стійкої втрати професійної працездатності, неможливо встановити момент, з якого позивача виникає право на відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що тривалий час, з 06.06.2012 року по 27.03.2019 року працював в АТ «Кривбасзалізрудком», як вбачається з копії трудової книжки. Дана інформація підтверджується п. 17 акту про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.03.2021 року. Крім того, звертає увагу суду, на те, що позивач звільнився 27.03.2019 року за згодою сторін , а не за станом здоров`я.

У позовній заяві зазначено, що у зв`язка у з виникненням у позивача професійних захворювань істотно змінився його образ життя та якість життя. Проте, зазначене нічим не підтверджено. Акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання , довідка МСЕК, виписні епікризи із медичної карти, є лише документами, що підтверджують факт виникнення професійного захворювання, як наслідок ушкодження здоров`я, проте останні жодним чином не можуть беззаперечними доказами заподіяння моральної шкоди ОСОБА_2 .

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії трудової книжки та акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 17.03.2021 року позивач з 11.03.2008 року по 02.12.2011 року працював в підземних умовах на ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» де беззаперечно підпадав під дію шкідливих факторів. Проте, дані обстави позивач під час складання позовної заяви не врахував. Також звертає увагу суд, що позивач свідомо прийняв запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки, жодної відмови від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від ОСОБА_2 не надходило.

Позивач під час роботи в АТ «Кривбасзалізрудком» був обізнаний, що буде працювати в небезпечних і шкідливих умовах праці, мав відповідні пільги та компенсації, усвідомлював можливість ушкодження здоров`я через особливі умови праці. Крім того, позивач був забезпечений під час виконання шкідливої праці засобами захисту охорони праці, а саме протипиловим респіратором типу «Лепесток 40», який має високий ступень захисту очищення повітря від пилу. Також, позивач був забезпечений протишумовими вкладишами типу ЗМ-1100, які знижують відчутні рівні шуму на 37 дБА, тому фактичне шумове навантаження не перевищувало допустимого рівня. Представник відповідача зазначає, що відповідальність за виникнення професійного захворювання у позивача лежить на ньому оскільки він порушував законодавство в сфері охорони праці та не дбав про своє здоров`я.

4.Відповідно до заперечень на відзив, наданих представником позивача, останній позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд долучити до матеріалів справи копії довідок МСЕК 12 ААБ № 627075, 12ААА № 079055, згідно яких вбачається, що первинно професійне захворювання було встановлено оглядом МСЕК 05.06.2020 року та визначено 35% втрати професійної працездатності, починаючи з 27.04.2020 р. та 3 група інвалідності, а після повторного огляду во МСЕК через рік йому було встановлено 45% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями. Крім того, зазначив, що відповідач не надав доказів, що робота позивача на ПАТ «АрселорМітталКривийРіг» була пов`язана із шкідливими факторами впливу на здоров`я.

Процесуальні дії у справі

5.30 липня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку прощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін.

Заяви та клопотання учасників справи.

6.Представник відповідача надав до суду клопотання про відкладення дати розгляду справи

7.Представник позивача надала до суду клопотання про доручення до матеріалів справи копію Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 березня від 17 березня 2020 року, просила суд поновити строк для його подання. Враховуючи категорію та обставини справи, суд вважає можливим поновити строк представнику позивача для подання доказів.

Обставини справи, встановлені судом.

8.З 06.06.2012 року по 27.03.2019 року ОСОБА_2 працював на СУ шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудом» на посаді електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 5 розряду (а.с. 6-7). Зазначена обставина визнається відповідачем та не потребує доказуванню.

9.Відповідно до інформаційної довідки ОСОБА_2 працював в шахті «Родіна» на посаді електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, загальний стаж роботи 25 років 08 місяців, за даною професією та у даному цеху 06 років 09 місяців. В процесі роботи піддавався під негативний вплив факторів важкої праці , шум, аеролозолів переважно фібро генної дії, сприятливого мікроклімату та напруженості трудового процесу. Остання атестація робочого місця проводилася в 2015 році , умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеню ( шкідливі) ( а.с. 9-13).

10.Згідно висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого закладу охорони здоров`я ДУ «УНДІПМ » № 642 від 25 березня 2021 року ОСОБА_2 має хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, групи С. ЛН другоготретього ступеня. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеню . Захворювання професійні. ( а.с. 13- 13 зворот)

11. ОСОБА_2 05.06.2020 року був вперше оглянутий МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 35% та третю групу інвалідності за професійними захворюваннями починаючи з 27.04.2020 року до першого травня 2021. В подальшому при повторному огляді во МСЕК встановлено 45 % втрати працездатності внаслідок професійних захворювань та третю групу інвалідності з 01 травня 2021 року до 01 травня 2024 року.

12.Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 березня 2020 року загальний стаж роботи ОСОБА_2 становить 25 років, за професією 10 років 06 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 06 років 09 місяців. На момент розслідування хронічного захворювання ОСОБА_2 на підприємстві не працював.

Згідно п. 17 Акту хронічне професійне захворювання ( отруєння) виникло за таких обставин: працюючи в період з 06.06.2012 року по 27.03.2019 року підземним електрослюсарем ( слюсарем) черговим та з ремонту устаткування дільниці № 4 електромеханічної служби шахти «Родіна» підземного гірничого підземного гірничого цеху сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обслуговування ПАТ «Кривбасзалізрудком», ОСОБА_2 виконував в підземних умовах щозмінний контроль за правильною та безаварійною роботою електрообладнання у камерах підземних підстанцій, здійснював необхідні відключення пускової та комунікаційної апаратури, усував всі виявлені несправності та неполадки електричного обладнання, в разі потреби, виконував технічне обслуговування перетворюючих установок, підстанцій, виконував профілактичний огляд електрообладнання в підстанціях.

Внаслідок недосконалості робочого місця та недосконалості технологій підземного видобутку руд , підприємства під вплив підвищених параметрів аеролозолів фібро генної дії та шуму.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 20.02.2020 року № 385 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут : - з 11.03.2008 року по 02.12.2011 року підземний електрослюсар ( слюсар) черговий та з ремонту устаткування шахти імені Артема ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг»

Джерела права й акти їх застосування.

13.Нормами Конституції України, зокрема ст.21, ст.43, ст.46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

14.Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

15.Відповідно до ч. 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

16.Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

17.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

18.Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

19.Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

20.У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

21. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

22.Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

23.Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду

24.Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював електрослюсарем ( слюсаря) чергового та з ремонту устаткування дільниці №4 електромеханічної служби шахти «Родіна» підземного гірничого цеху сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ПАТ «Кривбасзалізрудком». Вищезазначені обставини справи визнаються відповідачем, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

25.Заслуговують на увагу доводи позивача, що повне його одужання не можливе. В зв`язку з втратою працездатності він при будь якому незначному навантаженні відчуває дискомфорт у вигляді задишки. Йому дуже важко підійматися навіть на другий поверх. Також у нього існує глухуватість, в зв`язку з цим він відчуває себе неповноцінною людиною при спілкуванні.

26.Причинний зв`язок між професійними захворюваннями позивача та шкідливими умовами праці позивача на АТ «Криворізький залізорудний комбінат» встановлені у п.17 та 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.03.2020 року

27.Судом надано критичну оцінку запереченням представника відповідача що позивач звільнений за угодою сторін, а не за станом здоров`я, а також, щодо не доведення позивачем факту заподіяння їй моральної шкоди. Підстави для припинення трудових відносин не мають значення для правильного вирішення спору та не пов`язані з предметом доказування у справі. Висновок представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту отримання моральної шкоди внаслідок професійного захворювання спростовується зазначеними в позові поясненнями щодо обставин та симптомів професійного захворювання сухого кашлю, в тому числі нічного, задишки, глухуватості, які приносять не лише дискомфорт у життя позивача, а й фізичні страждання. У медичному висновку, виписках із медичної карти стаціонарного хворого та виписних епікризах, долучених до позову також зазначені аналогічні обставини щодо встановленого діагнозу та скарг позивача на вказані ним симптоми, що, на думку суду, за умови встановлення та прогресування стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

28. Крім того, суд не погоджується з думкою представника відповідача щодо вини самого позивача, який отримав професійне захворювання через недотримання стандартів охорони праці, через недбайливе ставлення до індивідуальних засобів захисту на роботі. Невиконання чи порушення вимог робітниками в галузі охорони праці є підставою для дисциплінарної відповідальності працівників за умови доведення їх вини. За відсутності відповідних доказів щодо порушення позивачем норм та вимог у сфері охорони праці зазначена думка представника судом вважається є припущенням. Крім того, є незрозумілою та нелогічною думка представника відповідача, що позивач був обізнаний з умовами праці і повинен був усвідомлювати можливість ушкодження здоров`я. Таке твердження не узгоджується з нормами ст. 4 Закону України «Про охорону праці», якою визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

29.Щодо аргументів, зазначених у відзиві про вину ПАТ «АрселорМіттілКривийРіг» у професійному захворюванні позивач через роботу в підземних умовах, де він беззаперечно підпадав під дію шкідливих факторів, суд зауважує, що позовні вимоги у даній справі пред`явлені до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» тому надавати оцінку доводам про визначення ступеня вини іншого підприємства за відсутності вимог позивача до останнього, суд не повносений. Визначення відповідача, до якого є намір пред`явити позов особа є її правом. За відсутності доказів у відповідача щодо завдання моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання та стійкої втрати професійної працездатності іншим підприємством, суд критично сприймає зазначені доводи відповідача. Також, додатково слід зазначити, що в п.12 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача зазначено стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 06 років 09 місяців, що відповідає стажу роботи позивача на ПАТ «Кривбасзалізрудком» з 06.06.2012 по 27.03.2019 р.

30.Крім того, суд вважає недоведеним твердження представника відповідача, що сума моральної шкоди заявлена представником позивача не відповідає засадам розумності та справедливості оскільки у позивача виникло професійне захворювання не тільки під час роботи в ПАТ «Кривбасзалізрудком».

31. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що невиконання АТ «Криворізький залізорудний комбінат» положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та наявність на виробництві шкідливих умов праці призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, а саме: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, групи С. ЛН другого третього ступеня. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеню. Захворювання професійні

32. Отже, сам факт втрати позивачем професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, встановлення третьої груп інвалідності, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

33.Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

34.Тому, при вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, групу інвалідності, розмір та наявність втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зав`язків, а саме первинно 35% втрати професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. При наступному огляді во МСЕК позивачу було визначено 45% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності, що свідчить про погіршення стану здоров`я.

35. Судом врахована також тривалість роботи позивача у шкідливих умовах на підприємстві відповідача - 06 років 09 місяців в шкідливих умовах та тяжкість наслідків хвороби, які погіршують рівень та якість життя позивача, завдає багато незручностей у спілкуванні та фізичні і моральні страждання.

36.Щодо зауваження представника відповідача про необхідність зазначення в резолютивній частині рішенні суду про відрахування податків та зборів відповідачем, суд вважає, що відсутні підстави для фактичного виходу за межі позовних вимог. З урахуванням податкового роз`яснення, на яке посилався представник відповідача, суд звертає увагу останнього на передостанній абзац сторінки 2 зазначеного роз`яснення, суть якого зведена до законодавчо врегульованого обов`язку відповідача, як податкового агента, здійснювати нарахування податку на доходи і військового збору до бюджету незалежно від того, що у резолютивній частині судового рішення не зазначено про це. Таким чином, суд вбачає, що зазначення чи незазначення в рішенні суду про відрахування податків та зборів відповідачем фактично не впливає на виконання відповідачем його обов`язку з нарахування та утримання податків та зборів. Крім того, податкова консультація стосується індивідуально відповідача щодо спірних ,на його думку, питань.

37.Враховуючи вищевикладене, керуючись власним переконанням, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Розподіл судових витрат.

38. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Вищезазначені твердження узгоджуються з висновок який міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

39.Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної тяжким ушкодженням здоров`я задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 60 000 ( шістдесят тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави 908 грн. 00 коп. витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , адреса: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1 а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя І.Б. Малаховська