Справа № 685/312/22
Провадження № 2/685/109/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, мотивуючи його тим, що з 01.07.2015 р. ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на територіїХмельницької області на підставі Ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі НКРЕКП) згідно з Постановою № 633 від 11.05.2017 року. До 21.08.2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» відносилось до суб`єктів ринку природного газу на якого покладено спеціальні обов`язки постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до змінипостачальника природного газу згідно із Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867. За адресою споживання Хмельницька область, смт Теофіполь, вул. 30-ти річчя Перемоги, буд. 65 відповідачу відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827 (далі Правила постачання природного газу). Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Хмельницькгаз збут» 29.12.2015 в газеті «Подільські вісті» (№148-149 від 29.12.2016р) та 08.01.2016р на офіційному сайті ТОВ «Хмельницькгаз збут» (kmgaszbut.104.ua). Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил постачання природного газу, що має підтверджуватися документально.У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.Таким чином, між позивачем та відповідачем на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник (позивач) зобов`язаний поставити побутовому споживачу (відповідачу) природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач (відповідач) зобов`язань своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначеному договором. Оскільки, відповідач своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання належним чином не виконував, утворилася заборгованість у розмірі 25 381,51 грн. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача 25 381,51 грнзаборгованості за спожитий природний газ, а також у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за постачання природного газу 1419,73 грн - інфляційних витрат, 723,56 грн три відсотки річних від простроченої суми та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, до суду повернувся поштовий конверт надісланий відповідачу з судовою повісткою, з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до ст. 714 ЦК України - за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4 постанови КМ України від 09.12.1999 № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. За однією адресою укладається один договір.

Частинами 1 та 3 статті 12 Закону визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 13 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18 (провадження № 61-11706св19), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/2625/16-ц (провадження № 61-34705св18) від 25 березня 2019 року у справі № 576/2554/14-ц (провадження № 61-18069св18).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , він є споживачем послуг з постачання природного газу, що надаються ТОВ «Хмельницькгаз збут», на яке згідно постанови НКРЕКП №1649 від 28.05.2015 та у відповідності до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ від 19.10.2018 №867 покладено спеціальні обов`язки постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. Відповідно до фінансового стану рахунка абонента ОСОБА_1 , наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, за рахунком станом на березень 2022 року рахується заборгованість в розмірі 25381,51 грн.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач частково проводив оплату за спожитий природний газ, у зв`язку з чим приєднався до умов Договору постачання природного газу та повинен був виконувати вимоги Договору щодо своєчасної та повної оплати спожитого газу. Оскільки відповідач не в повному обсязі проводив оплату спожитого газу, у нього виникла заборгованість в сумі 25381,51 грн, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем не виконані зобов`язання щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ за договором, тому останній зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає: інфляційні витрати 1419,73 грн, 3% річних 723,56 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись, ст.526, 527,530,625,714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» ст.12, 81, 89 ЦПК України районний суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» (р/р НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119, ) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 25381,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» (р/р НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий дім», ) 1419,73 грн інфляційних витрат, 723,56 грн трьох відсотків річних від простроченої суми та 2481 грн судового збору.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Теофіпольського районного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча