Провадження № 2/761/2695/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

-стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 2 492 119,54 грн., яка складається:

334 506,80 грн. неповернутого внеску по Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року із змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 05.12.2018 року;

5 730,49 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року із змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 05.12.2018 року;

4 348,59 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого внеску по Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року із змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 05.12.2018 року;

2 147 533,66 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року із змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 05.12.2018 року.

Вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2017 року між сторонами був укладений договір за умовами якого позивач внесла на рахунок відповідача грошові кошти строком повернення до 28.05.2018 року. В подальшому були внесені зміни до Договору. Як зазначає позивач, відповідач кошти у строки, визначені договором не повернув.

Також позивач зазначила, що відповідачем із суми внеску повернуто лише 34 000,00 грн. та заборгованість по внеску становить 334 506,80 грн.

А тому в зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні нараховані на суму 334 506,80 грн., що за період з 06.03.2020 року по вересень 2020 року індекс інфляції становить 4 348,59 грн., 3% річних за період з 06.03.2020 року по 01.10.2020 року становить 5 730,49 грн.

Крім того, позивач вважає, що на підставі положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача має бути стягнута пеня за період з 06.03.2020 року по 01.10.2020 року, що складає 2 147 533,66 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не надходив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.10.2013 року між Кредитною спілкою «КС Володар» (далі - Кредитна спілка) та членом Кредитної спілки ОСОБА_1 (далі - член Кредитної спілки) був укладений Договір №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за умовами якого член Кредитної спілки протягом 3-х банківських днів зобов`язався внести внесок у розмірі 50,00 грн., а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним договором зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими відсотками не раніше 28.04.2017 року.

19.11.2017 року між сторонами був укладений Додатковий договір до Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року яким викладено п.1.1 Договору від 28.10.2013 року в новій редакції - за даним договором член Кредитної спілки протягом 3-х банківських днів зобов`язався внести внесок у розмірі 289 689,00 грн., а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним договором зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими відсотками не раніше 28.05.2018 року.

Довідкою за №24/11.17 від 24.11.2017 року голова правління КС «КС Володар» підтвердила розміщення на депозитному рахунку Договору №ДВ-332.4 від 28.10.2013 року суми 289 689,70 грн. та нарахованих відсотків станом на 31.10.2017 року в сумі 60 394,82 грн.

15.11.2018 року позивач зверталась до відповідача із заявою про повернення грошових коштів згідно договору ДВ-332.4 від 28.10.2013 року в повному обсязі.

В подальшому, додатковою угодою №1 від 05.12.2018 року до Договору №ДВ-332.4 «Гарант квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2013 року із змінами сторони домовились викласти в новій редакції п.2.6 Договору та в п.3 цієї Додаткової угоди домовились щодо повернення внеску за Договором, що становить 289 689,70 грн. та нарахованих відсотків в сумі 78 817,10 грн., що в загальній сумі становить 368 506,80 грн. Повернення коштів згідно з домовленістю сторін мало б здійснюватися згідно із встановленим графіком до 31.07.2022 року.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами, що свідчить про їх згоду із зазначеними умовами.

Однак позивач в позовній заяві зазначила та в судовому засіданні підтвердила, що відповідач власні зобов`язання щодо повернення коштів не виконує у строки, визначені графіком.

Позивач в судовому засіданні підтвердила, що після підписання додаткової угоди відповідач повернув грошові кошти в сумі 34 000,00 грн. та заборгованість становить 334 506,80 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів належного виконання зобов`язань в частині повернення грошових коштів.

А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 334 506,80 грн. суми внеску.

Відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Отже, оскільки в порушення умов договору відповідач не сплатив позивачу грошові кошти внеску, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних та інфляційні: три проценти річних за період з 06.03.2020 року по 01.10.2020 року нараховані на суму 334 506,80 грн. становить 5 730,49 грн. та інфляційні втрати в сумі 4 348,59 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на підставі положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню за період з 06.03.2020 року по 01.10.2020 року що складає 2 147 533,66 грн.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частина 5 статті 10 зазначеного Закону передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Згідно з п.3), 7) ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі N569/15105/19 (провадження N61-11124св20) зробив правовий висновок за яким дія ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на договори підряду та договори про надання послуг.

Враховуючи, що договір який укладений між сторонами не є договором про надання послуг чи підряду, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені.

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 76-81, 263, 265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Кредитної спілки «КС Володар» (, адреса: м.Харків, вул. Клочківська, буд.192) - задовольнити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 внесок в сумі 334 506 (триста тридцять чотири тисячі п`ятсот шість) гривень 80 копійок, три проценти річних в сумі 5 730 (п`ять тисяч сімсот тридцять) гривень 49 копійок та інфляційні збитки в сумі 4 348 (чотири тисячі триста сорок вісім) гривень 59 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в сумі 3445,86 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.06.2022 року.

Суддя: Н.Г. Притула