Ухвала

29 червня 2022 року

м. Київ

справа № 752/19718/19

провадження № 61-5070ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2022 року ОСОБА_1 через приймальню громадян звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року попередню касаційну скаргу на вказане судове рішення ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження та несплати судового збору.

Зокрема, запропоновано заявнику подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, зазначити обов`язкові підстави для подання касаційної скарги передбачені статтею 389 ЦПК України та конкретизувати прохальну частину.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , визнано неподаною та повернуто заявнику.

Встановлено, що станом на 12 травня 2022 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 23 грудня 2021 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Звертаючись із цією повторною касаційною скаргою, заявник пропустив строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Оскільки повний текст ухвали Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року складено 30 вересня 2021 року, то останнім днем тридцятиденного строку для подання касаційної скарги є 01 листопада 2021 року.

Заявник повторно звернувся із касаційною скаргою 06 червня 2022 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод для своєчасного звернення заявника з такою скаргою.

Як на підставу поновлення строку на касаційне заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції йому вчасно не направлялась, а про її наявність та зміст дізнався в суді першої інстанції 21 грудня 2021 року. Вважає причини пропуску строку поважними та просить його поновити.

Наведені заявником у клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними з огляду на таке.

Заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року про залишення первісної касаційної скарги без руху.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року)».

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, зазначені заявником підстави пропущення процесуального строку на оскарження судових рішень у конкретному випадку не можуть розглядатися як поважні.

Таким чином, заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку та подати докази на підтвердження їх поважності, подати докази об`єктивної неможливості виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року про залишення попередньої касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За нормою частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання касаційної скарги судовий збір підлягає сплаті у розмірі 496,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Заявник просить звільнити від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI додавши до касаційної скарги копію посвідчення від 15 листопада 2021 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має врахувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Предметом позову у цій справі є вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за депозитним рахунком від 02 грудня 2008 року № 171, а отже, ця справа не пов`язана із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Таким чином, відсутні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору, як учасника бойових дій у даній справі.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки на порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарг, які відповідають оригіналу касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, заявником не додержано вимог частини першої статті 392 ЦПК України щодо необхідності подання касаційної скарги у належній письмовій формі.

Зокрема, подана касаційна скарга написана від руки нерозбірливим почерком, що фактично є нечитабельним, отже, не відповідає вимогам щодо дотримання належної письмової форми.

Тому заявнику необхідно подати: уточнену касаційну скаргу, яка за якістю виготовлення має бути читабельною, копії уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, яка відповідає оригіналу касаційної скарги.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недолікв десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо зазначення інших підстав поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, доказів на підтвердження їх поважності, доказів об`єктивної неможливості виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року про залишення попередньої касаційної скарги без руху або якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали, - касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко