Справа №524/1299/22
Провадження №2/524/2113/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги в сумі 10263,71 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони та їх син є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . В період із січня 2019 року по грудень 2021 року позивачем було сплачено 30791,14 грн в рахунок погашення вартості за житлово-комунальні послуги. Вважає, що відповідач, як співвласник майна, повинен нести витрати з утримання власності та має відшкодувати суму сплачених коштів відповідно до розміру своєї частки.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач у своїй заяві зазначив, що проти задоволення позову він заперечує. Просив врахувати, що в квартирі АДРЕСА_1 він не проживає та комунальними послугами за вказаною адресою він не користується. Також зазначив, що він є інвалідом з дитинства, у зв`язку із чим просив відмовити у стягненні із нього судових витрат.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.05.2001 виданого Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

За період з січня 2019 року по грудень 2021 року позивачем було сплачено 7957,71 грн за послуги з управління будинком; з травня 2019 року по грудень 2021 року за послуги з постачання гарячої води 8865,39 грн та за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року за послуги з опалення 13968,04 грн. Вказані обставини підтверджуються довідками ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» №38/483 від 09.02.2022 та ТОВ «Житлорембудсервіс» №18 від 10.02.2022

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру) зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Згідно із статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Згідно зі статтею 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

В ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОЦІНКА СУДУ

Аналіз норм цивільного законодавства, яке регулює питання виконання обов`язку власником по утриманню майна дає підстави вважати, що кожен повнолітній власник майна зобов`язаний утримувати свою власність.

Крім того, повнолітня особа, яка зареєстрована та проживає в житловому приміщені нарівні із власником майна, несе обов`язок по утриманню майна, в тому числі щодо оплати вартості послуг.

Так, заперечуючи проти задоволення позову відповідач посилався на те, що в квартирі АДРЕСА_1 він не проживає. Вказана обставина також не заперечувалась і позивачем, про що зазначено в позовній заяві. Крім того, місце проживання відповідача зареєстровано за іншою адресою, що підтверджується довідкою Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.

Із наданої суду квитанції про сплату вартості комунальних послуг вбачається, що квартира АДРЕСА_1 не обладнана засобами обліку комунальних послуг з централізованого водопостачання гарячої води. Тобто, вказана послуга нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

З огляду на те, що місце проживання відповідача зареєстровано за іншою адресою та факт його не проживання в квартирі АДРЕСА_1 не оспорювався сторонами, суд вважає, що підстави для стягнення із відповідача частини вартості послуги з постачання гарячої води, яка нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб - відсутні.

Щодо стягнення вартості послуг з опалення та управління будинком.

Суд приймає до уваги те, що нарахування вартості послуг з опалення та управління будинком проводиться відповідно на площу нерухомого майна. З огляду на те, що відповідач є одним із співвласників, а відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1/3 частину коштів, сплачених позивачем на утримання майна, а саме за період із січня 2019 року по грудень 2021 року за послуги з управління будинком в сумі 2652,57 грн(7957,71/3) та за послуги з опалення за період з листопада 2019 року квітень 2020 року, листопада 2020 року по квітень 2021 року та жовтень 2021 року в сумі 4656,01 грн(13968,04/3)

Відтак, позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а саме суд стягує з відповідача на користь позивача кошти в сумі 7281,58 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 2122,81 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(70,94%). Суд враховує те, що відповідач по справі є інвалідом третьої групи, однак відзначає, що відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені особи з інвалідністю I та II груп.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 кошти в сумі 7281,58 грн та судові витрати в сумі 2122,81 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ