Провадження № 2/750/127/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хиля Оксана Володимирівна, Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

за участі представника відповідача адвоката Качан В.В.,-

в с т а н о в и в:

20.10. 2021 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хиля Оксани Володимирівни від 13.07.2021 (реєстровий №755), яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Державної іпотечної установи заборгованість в розмірі 63456 грн. 91 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не погоджується з розміром заборгованості та нотаріус не переконався у безспірності існування заборгованості, чим порушив основну вимогу для складання виконавчого напису.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив задовольнити. В судове засідання 24.06.2022 року позивач не з`явився.

Відповідач в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

22 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та Державною іпотечною установою було укладено договір фінансового лізингу №ФЛ202000884 (далі - Договір фінансового лізингу/Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хильою О.В., 22.09.2020року, за реєстровим № 1492.

У відповідності до умов Договору, Лізингодавець зобов`язується передати Лізингоодержувачу в строкове платне володіння та користування об`єкт житлової нерухомості, що належить Лізингодавцю на праві власності, та передати його у власність Лізингоодержувачу на умовах, визначених Договором, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт житлової нерухомості, володіти та користуватися ним протягом усього строку фінансового лізингу, та після повного виконання умов Договору та сплати всіх лізингових платежів набути його у власність на підставі Договору.

На дату підписання Договору права власності на Об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_1 , складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальна площа -89,1 кв.м, житлова площа - 40,5 кв.м. (далі - Предмет лізингу), що передається у фінансовий лізинг належить Лізингодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.08.2020 року, укладеного між Лізингодавцем та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Стопченко К.О., 26.08.2020 року, за реєстром № 1199.

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 26.08.2020 року, номер запису про право власності: 37910489, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.08.2020 року, індексний номер витягу 221622356.

Предмет лізингу передається Лізингодавцем у фінансовий лізинг Лізингоодержувачу у платне володіння та користування на строк до 01.03.2039 року включно, але не менш ніж на 1 (один) рік. (п. 1.4. Договору).

Вартість Предмету лізингу визначена (за згодою сторін) складає 1 365 279,30 грн.,без ПДВ. (п. 1.5. Договору).

Протягом строку дії Договору розмір лізингових платежів може бути змінено у випадку та порядку, передбаченому Договором.

Лізингодавець може одержувати компенсацію частини лізингових платежів за рахунок коштів Державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, яка надається Лізингоодержувачу відповідно до чинного законодавства України. Умови виплати зазначеної компенсації, періодичність платежів та їх розмір встановлюється Договором про компенсацію частини лізингових платежів № ДК202000895 від 22.09.2020р., укладеним між Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області (далі - Органом забезпечення житлом), ОСОБА_1 та ДІУ. При цьому розмір компенсації частини лізингових платежів може включати частину від суми, яка відшкодовує вартість житла, та винагороду ОСОБА_3 .

Розмір відсоткової ставки винагороди за отримане у фінансовий лізинг житло, визначається Договором у наступному розмірі (п. 2.3. Договору):

- 15,5 (п`ятнадцять цілих п`ять десятих) % річних - розмір відсоткової ставки винагороди за отримане у фінансовий лізинг житло, що встановлено Лізингодавцем з дня передачі житла згідно п.2.1. Договору.

-17,8 (сімнадцять цілих вісім десятих) % річних - розмір відсоткової ставки винагороди за отримане у фінансовий лізинг житло, що набуває чинності з дня розірвання Договору про компенсацію частини лізингових платежів, зазначеного у п.2.2. Договору.

Нарахування винагороди за отриманий у фінансовий лізинг Предмет лізингу здійснюється Лізингодавцем щомісяця за фактичний час користування Лізингоодержувачем Предметом лізингу.

Винагорода розраховується на фактичний залишок несплаченої частини вартості Предмета лізингу на розрахункову дату (останнє число місяця) за період з першого по останнє число місяця включно або за звітний місяць, за методом «факт/факт», згідно якого для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та у році, починаючи з дати передачі Предмету лізингу у фінансовий лізинг до дати остаточного погашення вартості Предмету лізингу.

У відповідності з п. 2.4. Договору, Лізингоодержувач, зокрема зобов`язується:

-щомісячно сплачувати лізингові платежі, до яких включено відшкодування вартості Предмет лізингу в сумі не менше 6 149,91 сума грн. (шість тисяч сто сорок дев`ять гривень 00 копійок) грн., та винагороду за отриманий у фінансовий лізинг Предмет лізингу в строки та порядку, визначеному Договором.

Правовідносини з питань отримання житла у фінансовий лізинг поліцейськими та особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, в тому числі і порядок фінансування витрат на придбання зазначеного житла, регулюються відповідними нормативними актами, зокрема:

порядком забезпечення Державною іпотечною установою поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту житлом на умовах фінансового лізингу затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1201 від 14.11.2018р., зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 17.04.2019 р. (далі - Постанова 1201, Порядок), та порядком, з зазначенням обсягів фінансування, розподілу бюджетних коштів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 978 від 14.11.2018р.

У відповідності з Порядком, договір фінансового лізингу - договір фінансового лізингу, який укладається між ДІУ та заявником відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України "Про фінансовий лізинг", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та з урахуванням вимог цього Порядку; договір про компенсацію частини лізингових платежів - тристоронній договір, що укладається між ДІУ, заявником та відповідним органом забезпечення житлом, яким визначається механізм компенсації частини лізингових платежів за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, відповідно до цього Порядку.

На виконання зазначеного Порядку, 22 вересня 2020 року між Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУ Нацполіції/Орган забезпечення житлом), Державною іпотечною установою та ОСОБА_1 було укладено Договір про компенсацію частини лізингових платежів № ДК202000895, у відповідності до якого, з метою надання державної підтримки на придбання доступного житла Орган забезпечення житлом здійснює компенсацію частини лізингових платежів за рахунок коштів державного бюджету, шляхом їх перерахування на рахунки Державної іпотечної установи.

У відповідності з п. 1.5. Договору компенсації, обсяг та сума компенсації частини лізингових платежів на відповідний період визначається згідно Порядку та відповідно до Планового графіку платежів за формою наведеною в Додатку № 1 до Договору, або Календарного плану до дострокового Договору про компенсацію частини лізингових платежів (далі - Календарний план), форма якого наведена в Додатку № 3 до Договору, що є його невід`ємними частинами, в залежності від того, який документ датовано більш пізньою датою.

Розмір відсоткової ставки винагороди ДІУ за отримане у фінансовий лізинг житло становить - 15,3% річних (п. 1.7. Договору компенсації).

У відповідності до договору компенсації, у період дії Договору компенсації, Орган забезпечення житлом, здійснював компенсацію частини лізингових платежів ОСОБА_1 за договором фінансового лізингу, а саме: 30% від щомісячної суми, яка відшкодовує частину вартості Житла та 15,3% річних - винагороди Лізингодавця.

Підстави припинення Договору компенсації, визначені в п. 7.1. Договору компенсації, до яких зокрема віднесено, - звільнення Заявника зі служби.

27 січня 2021 року, Державна іпотечна установа, отримала лист Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 86/124/05/23-2021 від 22.01.2021р., яким, Орган забезпечення житлом, повідомив Державну іпотечну установу, що в зв`язку зі звільненням зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , Договір про компенсацію частини лізингових платежів № ДК202000895 від 22.09.2020р. припинив свою дію.

Відтак, зобов`язання за Договором фінансового лізингу, ОСОБА_1 , мав виконувати самостійно, з врахуванням умов щодо строків і обсягу сплати Лізингових платежів визначених Договором фінансового лізингу.

У відповідності до умов Договору фінансового лізингу, Лізингоодержувач мав щомісячно сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, до яких включено відшкодування вартості Предмет лізингу в сумі не менше 6 149,91 сума грн., та винагороду за отримане у фінансовий лізинг житло, в розмірі - 17,8 (сімнадцять цілих вісім десятих) % річних від вартості предмета лізингу (п. 2.3. Договору фінансового лізингу).

Пунктом 2.5. Договору фінансового лізингу встановлено, що лізингові платежі за Договором сплачуються щомісячно в строк з 1 по 5 (п`яте) число кожного місяця (далі - платіжний період). Якщо Лізингоодержувач сплачує лізинговий платіж раніше платіжного періоду, тобто до 1 (першого) числа місяця, то залишок несплаченої частини вартості Предмету лізингу та винагороди зменшується 1 (першого) числа, незалежно від дня фактичної сплати.

Лізингові платежі сплачуються Лізингоодержувачем шляхом безготівкових перерахувань на вказаний поточний рахунок Лізингодавця. У призначені платежу Лізингоодержувач зобов`язаний вказати номер Договору, прізвище та ініціали Лізингоодержувача.

Як зазначив відповідач, з моменту звільнення та розірвання Договору про компенсацію, Лізингоодержувач (позивач) свої обов`язки щодо сплати обов`язкових щомісячних платежів за Договором фінансового лізингу, виконувати перестав, що призвело до утворення заборгованості по сплаті щомісячних лізингових платежів, яка у відповідності до довідки про стан заборгованості за період з 06.03.2021р. по 04.06.2021р., склала: 63456,91 гривень.

З огляду на наявну прострочену заборгованість та враховуючи відповідні приписи чинного законодавства щодо дотримання порядку повідомлення боржника про наявне грошове зобов`язання, 04.06.2021 року, Державна іпотечна установа, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хилі О.В. про направлення на адресу державної реєстрації боржника, зокрема вимоги про повне погашення заборгованості за лізинговим та іншим платежами по Договору фінансового лізингу № ФЛ202000884 від 22.09.2020 р.

Як вбачається зі свідоцтва виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хилею О.В. від 13 липня 2021 року, заяву Державної іпотечної установи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором фінансового лізингу № ФЛ202000884 від 22.09.2020р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хилею О.В. було передано ОСОБА_1 за місцем реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за допомогою відділення поштового зв`язку Київ-10 АТ «Укрпошта», 16.06.2021 та 23.06.2021 року, ОСОБА_1 відмовився від одержання заяви, заяву повернуто до відділення поштового зв`язку Київ - 10 АТ «Укрпошта» за закінченням терміну зберігання, про що зазначено у відмітці даного органу поштового зв`язку.

13.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хиля Оксаною Володимирівною вчинено виконавчий напис (реєстровий №755), яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Державної іпотечної установи заборгованість в розмірі 63456 грн. 91 коп.

Позивач вказує, що вказаний виконавчий напис вчинено в порушення вимог законодавства, він не погоджується із сумою заборгованості, не згоден з сумами нарахованих платежів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України

від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру,

як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи (а.с. 31,32 т.2) вбачається, що вимога про сплату заборгованості, довідка про заборгованість були направлені позивачу за адресами місто Чернігів вулиця Захисників України 1 кв.81 та АДРЕСА_4 , однак вони були повернуті нотаріусу з відміткою про повернення у зв`язку «з закінченням терміну зберігання», тобто не з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» чи «адресат відмовився від отримання». Отже, матеріали справи відомостей про отримання позивачем або власну відмову позивача від отримання відповідного повідомлення не містять. Що позбавило права позивача подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису підлягають задоволенню.

Керуючись статями 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної іпотечної установи (бульвар Лесі Українки, буд. 34, м. Київ ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хиля Оксана Володимирівна (провул. Хрестовий (Миколи Гайцана), буд. 2, м. Київ), Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Шевченка, буд. 118, м. Чернігів) задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хиля Оксани Володимирівни від 13.07.2021 (реєстровий №755), яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Державної іпотечної установи заборгованість в розмірі 63456 грн. 91 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 29.06.2022 року.

Суддя Н.В.Требух