Справа № 303/5370/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 березня 2022 року (у складі судді Куцкіра Ю.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у липні 2021 р.

Просила стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Авангард» (надалі Товариство) на свою користь 77 939,18 грн. страхового відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 22.12.2020 р. її чоловік уклав із Товариством договір страхування, на підставі якого був виданий страховий поліс AVO № 4006620, строк дії якого з 28.12.2020 р. по 15.07.2021 р., програма страхування С, MV, кількість днів страхового захисту 60, територія 1. Страхова сума складає 60 000 євро, франшиза 0 євро. Згідно з умовами страхування подорожуючих за кордон територія 1 це країни Шенгенської зони, зокрема Чехія. Покриття С - передбачає невідкладні медичні послуги, зокрема евакуація (репатріція) тіла застрахованої особи до країни постійного проживання. Також, умовами страхування страховим ризиком є розлад здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, що становить: загрозу для її життя та здоров`я, що потребує невідкладної медичної допомоги, смерть застрахованої особи у зв`язку з гострим захворюванням або нещасним випадком.

12.01.2021 р. чоловік позивача перетнув митний кордон України.

15.02.2021 р. чоловік позивача подорожував автобусом у якості пасажира і о 15 годині біля с. Подседіце, район Литомерице, Чехія, сталася ДТП за участю автобуса, внаслідок чого чоловік загинув.

Після смерті чоловіка було здійснено репатріацію тіла до України, всі необхідні процедури з організації поховання придбання труни, оформлення документів, транспортування тіла здійснювало поховальне бюро «Фунералія Олег Мілінскі». За надані послуги позивачем було сплачено 2 500 євро. У листі щодо уточнення рахунку-фактури FS 21/2/40 зазначено, що тіло переміщалось через пункт пропуску «Краковець-Корчова», сума перевезення по території Європи складає 1500 Євро, а по території України вартість перевезення 200 євро.

Відповідно до умов договору відшкодуванню підлягають наступні витрати: придбання труни, оформлення документів, транспортування тіла по території Європи до митного пункту пропуску Краковець, а всього 2300 євро.

10.03.2021 р. позивач звернулася у страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування та надала відповідні документи, однак 24.03.2021 р. їй було у цьому відмовлено.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача на її користь 23 136,38 грн., оскільки іншу суму, а саме 54 802,80 грн. їй було відшкодовано Товариством під час розгляду справи в суді.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 березня 2022 р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 17.02.2022 р. повернуто, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-судом першої інстанції не враховано, що правовідносини виникли з договору страхування подорожуючих за кордон, а не з договору особистого страхування, як це вважає суд. Кошти, які сплачені позивачем в розмірі 2500 євро є її особистими коштами, а не спадковими коштами, як це вважає суд;

-позивач є третьою стороною договору в спірних правовідносинах, а не правонаступником померлого чоловіка;

-позивач належними та допустимими доказами довела ті обставини, на які посилалася у позові.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що спір між сторонами було врегульовано в досудовому порядку.

Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині підстав відмови в задоволенні позовних вимог (в частині правового обґрунтування), залишивши резолютивну частину рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що позивач 23.09.2021 р., тобто до відкриття провадження у справі, звернулася із заявою до Товариства про виплату їй відшкодування по страховому випадку в розмірі 1800 євро. Крім цього, в цій же заяві позивач зазначила, що в разі виплати їй указаної суми вона претензій до Товариства будь-якого характеру мати не буде. Із наданих доказів убачається, що Товариство заяву позивача задовольнило в повному обсязі та оплатило страхове відшкодування.

Відтак, сторонами спір було врегульовано у досудовому порядку.

Разом з тим, представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача 23 136,38 грн. страхового відшкодування, оскільки відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 54 802,80 грн. Однак, до заяви про зменшення розміру позовних вимог не додав докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

При цьому суд першої інстанції встановив, що згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 14.02.2002 р. ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.06.1983 р. зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 (а.с.7-10).

28.12.2020 р. було укладено страховий поліс у страховій компанії «Авангард», застрахована особа ОСОБА_3 , строком у період із 28.12.2020 р. до 15.07.2021 р. (а.с.11-22).

Із рахунку-фактури вбачається, що померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав в АДРЕСА_1 . Перелік ритуальних послуг: труна 500 євро, документи 300 євро, транспорт 1700 євро, разом 2500 євро (а.с.24).

Із довідки видно, що ОСОБА_1 23.02.2021 р. сплатила фірмі Funeralia Oleg Milinski кошти в сумі 2500 євро за перевезення померлого ОСОБА_4 , міста Подседіце, Чехія до с. Барбово, Україна (а.с.25, 26).

Згідно з протоколом ДТП від 15.02.2021 р. така мала місце 15.02.2021 р. о 15 год. 10 хв., місце дорога 1 класу № 15 на км 21,592 у кадастрі населеного пункту Подседіце, пасажирський автомобіль FORD TRANSIT T280, серед учасників ДТП зазначений пасажир ОСОБА_3 помер (а.с.37-46).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.03.2021 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50).

10.03.2021 р. ОСОБА_1 надіслала до Товариства заяву про виплату страхового відшкодування за репатріацію тіла у розмірі 2500 Євро (а.с.51, 54).

Листом № 436 від 14.06.2021 р. Товариство відмовило ОСОБА_1 у страховій виплаті (а.с.52, 53, 55, 56).

Із заяви ОСОБА_1 № 87 від 27.09.2021 р. видно, що остання звернулася із листом до Товариства про здійснення відшкодування по страховому випадку у розмірі 1800 євро.

Із розпорядження № 100-00030 від 18.10.2021 р., страхового акту № 100-00030 та платіжного доручення № 1792 від 20.10.2021 р. убачається, що Товариство здійснило ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 54 802,80 грн., що еквівалентно 1800 євро.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про страхування», ст.ст. 979-991 ЦК України, та умовами договору страхування, що був укладений між сторонами.

Так, згідно зі ст. 6 ЗУ «Про страхування» (надалі Закон), добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч.1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відповідно до п. п. 1-3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 980, 981 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Договір страхування укладається в письмовій формі . Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно зі ст. 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування (ст.18 Закону).

За приписами ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 25 Закону, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Статтею 1229 ЦК України передбачено, що страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.

Як видно з матеріалів справи, позивач сплатила ритуальній службі за репатріацію тіла її покійного чоловіка до України, який був застрахований у відповідача (а.с.11,12-22), 2500 євро (а.с.23,24,25,26).

10 березня 2021 р. позивач звернулася до Товариства із заявою про виплату страхового відшкодування за репатріацію тіла в розмірі 2500 євро (а.с.51).

При цьому в позовній заяві вона просила стягнути з відповідача 77 939,18 грн. страхового відшкодування, що еквівалентно 2300 євро (а.с.2), відповідно до умов договору страхування.

Згодом, у вересні 2021 р. позивач подає заяву до відповідача з проханням здійснити відшкодування по страховому випадку, передбаченого умовами страхового договору, який мав місце 15.02.2021 р. (а.с.89). Відшкодування у розмірі 1800 євро просила здійснити шляхом перерахування коштів на її рахунок. У цій заяві позивач указала, що після виплати страхового відшкодування за страховий випадок, який мав місце 15.02.2021 р., претензій до Товариства будь-якого характеру мати не буде.

Товариство 20.10.2021 р. виплатило позивачеві 54 802,80 грн. (а.с.92), що еквівалентно 1800 євро, тобто виконало свій обов`язок відповідно до заяви позивача.

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції, що сторонами було врегульовано спір у позасудовому порядку, оскільки позивач просила в позовній заяві стягнути з Товариства на її користь 77 939,18 грн., що еквівалентно 2300 євро, а в заяві адресованій до Товариства просила стягнути 1800 євро, що еквівалентно 54 802,80 грн., тобто тут уже не може йти мови про позасудове врегулювання спору.

Відтак, висновок суду першої інстанції про позасудове врегулювання спору є передчасним і неправильним.

У лютому 2022 р. (а.с.105-106) позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила стягнути з Товариства на свою користь 23 136,38 грн., тобто різницю між сумою, яку позивач просила стягнути при подачі позову та сумою, яку Товариство сплатило позивачу за її заявою.

Суд першої інстанції повернув цю заяву позивачу у зв`язку з невідповідністю такої вимогам процесуального закону, при цьому це не було оформлено окремим процесуальним документом, а констатовано в оскаржуваному рішенні.

Свою апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що має цілком законне право просити стягнути з Товариства на свою користь 23 136,38 грн., як різницю між сумою, яку позивач просила стягнути при подачі позову та сумою, яку Товариство сплатило позивачу за її заявою.

Із цього приводу колегія суддів зауважує таке.

Позивач 23.09.2021 р. звернулася до Товариства із заявою, у якій просила сплатити їй 1800 євро по страховому випадку, який мав місце 15.02.2021 р., відповідно до умов страхового договору AVO № 4006620 і при цьому вказала, що після виплати Товариством цієї суми вона не буде мати до них претензій будь-якого характеру (а.с.89).

Товариство виплатило позивачу суму 54 802,80 грн., яка є еквівалентною 1800 євро, тобто суму, яку просила позивач сплатити їй у своїй заяві (а.с.90,91,92).

За таких обставин справи позивач мала довести обґрунтованість своїх вимог у частині стягнення із Товариства на її користь суми 23 136,38 грн. як різниці між сумою, яку позивач просила стягнути при подачі позову, та сумою, яку Товариство сплатило позивачу за її заявою, із огляду на те, що позивач звернулася до Товариства із заявою про стягнення 1800 євро, і Товариство сплатило їй цю суму, однак позивач не навела достатніх і обґрунтованих підстав для стягнення різниці.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 376 ч.1 п.4 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції (підстав для відмови в задоволенні позову). Водночас, резолютивну частину оскарженого рішення належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 березня 2022 року змінити в частині підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

3.Резолютивну частину рішення залишити без змін.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 28 червня 2022 р.

Судді: