Справа № 161/1546/22
Провадження № 2/161/1727/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Мельник М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», третя особа Управління Держпраці у Київській області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести дані про трудовий та страховий стаж до Реєстру застрахованих осіб, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Данко», третя особа Управління Держпраці у Київській області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести дані про трудовий та страховий стаж до Реєстру застрахованих осіб, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після проведеної співбесіди з інспектором кадрів ТзОВ «Данко», обговоривши умови роботи та оплату праці, яка становила ставку 11000 грн. на місяць та 0.7 гривні амортизації за 1 км використання власного автомобіля, надавши всі необхідні документи (копію паспорта та коду, трудову книжку, копію посвідчення водія та технічного паспорта на автомобіль) 29.03.2021 року приступив до виконання обов`язків водія у відповідача. При прийняті на роботу йому було запропоновано протягом місяця пройти стажування, після цього пообіцяли оформити трудові відносини належним чином.

Вказує, що для виконання покладених на нього обов`язків, йому була видана довіреність з мокрою печаткою та підписом директора ТзОВ «Данко», де було визначено та додатково закріплено трудові функції.

Зазначає, що кожного дня заповнював шляхові листи, на підставі яких його транспортний засіб заправляли пальним, які він фотографував та направляв в офіс для належного контролю.

Також зазначає, що 30.04.2021 року він отримав кошти в розмірі 3000 грн. на свою власну банківську картку за 5 робочих днів березня, в подальшому кошти за виконану роботу та амортизацію транспортного засобу видавалися готівкою на офісі по АДРЕСА_1 із значним запізненням. У зв`язку з цим, почав піднімати питання про оформлення трудових відносин, проте в офісі відповідача йому вказали, що на даний момент такої змоги немає. Станом на 28.10.2021 року виникла заборгованість по заробітній платі за серпень, вересень та жовтень і становила 44762 грн., а тому вирішив написати на ім`я директора заяву та повідомити що немає бажання мати з компанією трудових відноси та просив провести з ним повний розрахунок та повернути заповнену належним чином трудову книжку та з 01.10.2021 року перестав виходити на роботу.

Зазначає, що станом на даний час, ТзОВ «Данко» розрахунок з ним не здійснило, на зв`язок не виходить, трудову книжку повернули не заповненою. З даного приводу, він звертався до управління Держпраці у Київській області, яке наголосило йому на необхідність вирішення даного спору в судовому порядку.

Просить суд, встановити факт його перебування у трудових відносинах з ТзОВ «Данко» на посаді водія офісу у період з 29.03.2021 року по 28.10.2021 року включно; зобов`язати відповідача внести дані про трудовий та страховий стаж до Реєстру застрахованих осіб; стягнути з відповідача заборгованість у розмірі невиплаченої заробітної плати в розмірі 44762 грн.; стягнути з відповідача, виходячи з середнього заробітку в сумі 14692,50 грн. за останні два місяці роботи, кошти за затримку розрахунку при звільненні за період з 01.10.2021 року та до дня проведення повного розрахунку.

Від відповідача та третьої особи на адресу суду відзиву та письмових пояснень не надходило.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до положень ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

У відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України, в їх системному зв`язку, докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми та на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ТзОВ «Данко», згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має статус юридичної особи та займається економічною діяльністю у сфері добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів, будівництва водних і інших споруд, монтажно-будівельних робіт і ін. (а.с. 10-11).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач мав намір встановити факт його перебування в трудових відносинах з ТзОВ «Данко» та на підтвердження надав наступні докази: копію довіреності №15 від 29.03.2021 року, видану ТзОВ «Данко», копію довіреності 06 від 29.03.2021 року, видану ТзОВ «Северодонецький асфальтобетонний завод», копію відповіді Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області від 08.11.2021 року №4.3/4-В-6303-7371 «Щодо дотримання вимог законодавства про працю ТОВ «Данко», копію заяви на ім`я директора ТОВ «Данко» ОСОБА_2 про звільнення, копії експрес-накладних Нова Пошта, роздруківки з телефонного інтернет месенджера, копії маршрутних листів (а.с. 12-46).

Однак, суд критично оцінює надані позивачем докази, оскільки такі не є належними та достатніми для встановлення вказаного факту, в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, що 29.03.2021 року на ім`я позивача, директором ТзОВ «Данко» Бебіх Ю.С. видана довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважено представляти інтереси Товариства в організаціях, установах, закладах усіх форм власності, органів державної влади та місцевого самоврядування у т.ч. центрах надання адміністративних послуг, перед службовими особами, з питань, що стосуються отримання кореспонденції, поштових відправлень, посилок, а також надається право отримувати та підписувати будь-які документи, що підтверджують отримання кореспонденції, у тому числі, листи, заяви, повістки, повідомлення, клопотання, запити, та інші поштові відправлення, здійснювати оплату за отриманні послуги та отримання товару, або матеріальних цінностей (а.с. 12).

Однак, вказана довіреність, не може свідчити про наявність трудових відносин між сторонами, виконання позивачем саме трудових функцій, підпорядкування його правилам внутрішнього трудового розпорядкуТзОВ «Данко», та виплати останнім фіксованої заробітної плати, а лише підтвердити можливе виконання позивачем певних доручень відповідача за цивільно-правовим договором.

Інші докази, а саме копія заяви ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ «Данко» ОСОБА_2 про звільнення та здійснення повного розрахунку заборгованості по заробітній платі, експрес-накладні Нової Пошти, роздруківки з телефонного інтернет месенджера, копії маршрутних листів, взагалі не ідентифікують відповідача як роботодавця у якого з позивачем, на його думку, були наявні трудові відносини.

Таким чином, стороною позивача не доведено факт перебування з відповідачем у трудових відносинах на посаді водія офіса у період з 29.03.2021 по 28.10.2021 року, а відтак і зобов`язання відповідача внести дані про трудовий та страховий стаж до реєстру застрахованих осіб, тому дані вимоги не підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати у розмірі 44762 грн., середнього заробітку в сумі 14692,50 грн., за останні два місяці роботи та затримку розрахунку при звільненні за період з 01.11.2021 року до дня проведення повного розрахунку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення.

Зважаючи на ту обставину, що судом встановлено факт відсутності трудових відносин між позивачем та відповідачем, не підлягають задоволенню у повному обсязі і позовні вимоги позивача, як похідні від вищевказаних вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку та коштів за затримку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 21, 24, 94, 116 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», третя особа Управління Держпраці у Київській області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання внести дані про трудовий та страховий стаж до Реєстру застрахованих осіб, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Данко», , адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, 2.

Третя особа Управління Держпраці у Київській області, , адреса місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10.

Повне судове рішення складено 24 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк