Справа № 756/4956/21 Головуючий 1 інстанція- Яценко Н.О.
Провадження № 22-ц/824/2936/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро Українина заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних витрат,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувсядо суду із вказаним позовом,який мотивував тим, що 29 грудня 2017 року близько 09-30 год. на виїзді з вул.Йорданська на пр-т С.Бандериу м.Києві сталася ДТП за участю належного йому автомобіля «Subaru», р.н. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля «Аudi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем «Аudi» та порушивши п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чогодопустив зіткнення із автомобілем «Subaru». Вина відповідача ОСОБА_2 у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення за ст.124 КУпАП стверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року.

Вказував, що внаслідок ДТП належний йому автомобіль «Subaru» отримав пошкодження. Відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 була застрахована відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 7884427. Відповідач 17 січня 2018 року після огляду автомобіля самостійно розрахував та склав первинну ремонтну калькуляцію № 4959-S, у відповідності з якою загальна сума шкоди, заподіяної йому в результаті ДТП, склала 14019,50 грн., яка виплачена йому не була, незважаючи на подану ним 01 березня 2018 року до ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про виплату.

Посилався, що 13 серпня 2018 року на електронній сторінці (веб-сайті) відповідача www.ksd.net.ua розміщено оголошення про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку. Враховуючи тривалий період (майже 9 місяців) з дати проведення відповідачем первинної ремонтної калькуляції розміру заподіяної шкоди він звернувся до експерта-оцінювача для встановлення дійсної вартості збитків від ДТП на поточну дату та отримав 14 вересня 2018 року висновок оцінювача

- 2 -

ФОП-СОД ОСОБА_3 (свідоцтво ФДМУ № 8931 від 30 листопада 2011 року, сертифікат № 335/16 СОД, виданого ФДМУ 22 квітня 2016 року зі строком дії до 22 квітня 2019 року), згідно якого вартість збитків станом на 14 вересня 2018 року становить 25330 грн. 02 жовтня 2018 року він подав відповідачу заяву про включення до реєстру кредиторів для отримання коштів у сумі 25330 грн., додавши до заяви оригінал висновку, копію постанови Оболонського районного суду від 02 лютого 2018 року, яка прийнята 02 жовтня 2018 року і зареєстрована за вх.№ 253, однак не отримав від відповідача письмового акцепту свої кредиторських вимог на вказану адресу електронної пошти. 31 жовтня 2020 року позивач додатково звернувся до відповідача з письмовим зверненням яке залишене без відповіді.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги п.36.2, п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 25330 грн.; пеню в сумі 17524,19 грн., 3% річних в сумі 2062,27 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4659,89 грн., а також судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 07 липня 2021 року позовзадоволено. Стягнуто із ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 25330 грн., пеню в розмірі 17524,19 грн., 3 % річних в розмірі 2062,27 грн., інфляційні витрати в розмірі 4659,89 грн. Ухвалено пеню, 3% річних та інфляційні витрати за несвоєчасну виплату ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування нараховувати до моменту повного виконання ПрАТ «Київський страховий дім» рішення суду в даній справі, тобто до дати повної сплати ПрАТ «Київський страховий дім» ОСОБА_1 усіх присуджених до стягнення сум, за наступними формулами: для пені: сума основного боргу х подвійна облікова ставка Національного банку України (чинна в період нарахування пені) х кількість днів прострочення 1365 календарних днів; для 3% річних: сума основного боргу х 3% х кількість днів прострочення / 365 календарних днів; для інфляційних витрат: сума основного боргу х індекс інфляції (ІІС), де ІІС вираховується за формулою = ( ІІ1 : 100 ) х ( ІІ2 : 100 ) х ( ІІ3 : 100 ) х ... ( IIZ : 100 ), де ІІ1- індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням, третя особа МТСБУ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким змінити рішення суду і стягнути на користь позивача шкоду у розмірі 14019,50 грн. та обрахувати штрафні санкції з цієї суми, посилаючись на неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм маттеріального права. Скарга мотивована тим, що суд помилково взяв до уваги висновок ФОП ОСОБА_3 , який виконано з порушенням норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду держмайна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, оскільки оцінку проведено без особистого огляду експертом автомобіля «Subaru», а відтак висновок є неналежним доказом. Вважає, що єдиним документом, який підтверджує розмір завданого позивачу збитку є ремонтна калькуляція № 4959-S, виконана відповідачем 17 січня 2018 року.

Відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» рішення суду не оскаржує.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позов, а доводи апеляційної скарги МТСБУ є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» відзив на апеляційну скаргу не подав.

- 3 -

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 49576,35 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Клопотання МТСБУ про розгляд спраив з викликом сторін вирішене в ухвалі апеляційного суду про призначення справи до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки доведеністю факту заподіяння позивачу ОСОБА_1 внаслідок ДТП шкоди у розмірі 25330 грн. При цьому суд керувався висновком оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 14 вересня 2018 року, який є належним, допустимим і достатнім доказом на підтвердження розміру шкоди, який відповідачем не спростований.

Також, суд виходив із наявності передбачених законом підстав для покладення на відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» як страховика відповідальності за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у вигляді пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються

- 4 -

положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (преамбула Закону).

Згідно ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1. ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 29 грудня 2017 року на виїзді з вул.Йорданська на пр-т С.Бандериу м.Києві сталася ДТП за участю належного позивачу ОСОБА_1 автомобіля «Subaru» р.н. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля «Аudi» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем керуючи автомобілем «Аudi» та порушивши п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чогодопустив зіткнення із автомобілем «Subaru».

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Також, судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за діючим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 7884427 з лімітом відповідальності 100000 у ПрАТ «Київський страховий дім», якийна виконання своїх обов`язків склав первинну ремонтну калькуляцію № 4959-S від 17 січня 2018 року згідно якої розмір шкоди, заподіяної ОСОБА_1 в результаті ДТП, склала 14019,50 грн.

01 березня 2018 року ОСОБА_1 подав відповідачу ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 14019,50 грн., яке виплачене не було.

13 серпня 2018 року на електронній сторінці (веб-сайті) відповідача www.ksd.net.ua розміщено оголошення про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку та вказано про строк прийняття вимог кредиторів, який становить два місяці з дня оприлюднення повідомлення.

Позивачем проведено оцінку розміру завданого йому внаслідок ДТП збитку, який згідно висновку оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 14 вересня 2018 року (свідоцтво ФДМУ № 8931 від 30 листопада 2011 року, сертифікат № 335/16 СОД, виданого ФДМУ 22 квітня 2016 року зі строком дії до 22 квітня 2019 року) становить 25330 грн.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав відповідачу ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про включення до реєстру кредиторів для отримання коштів у сумі 25330 грн., додавши до заяви оригінал висновку, копію постанови Оболонського районного суду від 02 лютого 2018 року, яка прийнята 02 жовтня 2018 року і зареєстрована за вх.№ 253.

31 жовтня 2020 року позивач додатково звернувся до відповідача з письмовим

- 5 -

зверненням яке залишене без відповіді, відшкодування ее виплачене.

З огляду встановлені у справі обставини та вимоги закону, суд вірно захистив права позивача і стягнув із ПрАТ «Київський страховий дім» завдану шкоду у розмірі в межах ліміту у розмірі 25330 грн.

Також, суд вірно стягнув із відповідача на користь позивача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати як міру відповідальності за несвоєчасну сплату страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково взяв до уваги висновок ФОП ОСОБА_3 , який виконано з порушенням п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, оскільки оцінку проведено без особистого огляду експертом автомобіля «Subaru», а відтак висновок є неналежним доказом і до уваги має братися саме ремонтна калькуляція № 4959-S, виконана відповідачем 17 січня 2018 року, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

По-перше, як вбачається із висновку оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 14 вересня 2018 року, останній здійснив огляд автомобіля «Subaru» і таке скаржником не спростовано.

По-друге, позивач не проводив ремонт автомобіля «Subaru» і всі пошкодження були виявлені і оглянуті ФОП ОСОБА_3 .

По-третє, як вбачається із висновку оцінювача ФОП ОСОБА_3 , останній при складанні висновку використав саме калькуляцію відповідача в частині переліку робіт та матеріалів, необхідних для проведення ремонту.

По-четверте, різниця у сумі обумовлена здорожчанням вартості робіт (на 20 %) та матеріалів (на 3 %).

І по-п`яте, посилаючись на невідповідність висновку оцінювача вимогам закону, скаржник всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які підтверджували помилковість або необгрунтованість висновку і в чому це полягає, а саме які конкретні розрахунки чи позиції по вартості ремонту невірні і в чому це полягає.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду апеляційна скарга не містить.

-Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційній скарзі і відзиві з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення

- 6 -

колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро Українизалишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 07 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: