30.06.2022 227/99/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ВСТАНОВИВ
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обгрунтування позову, та з урахуванням додаткових пояснень від 30.06.2022 року, зазначено, що відповідач ОСОБА_2 є невісткою позивача. У жовтні 2019 року відповідач переїхала на постійне місце проживання до іншого міста України, житлом не користується, в утриманні житла участі не приймає. Факт реєстрації відповідача в його житлі, де відповідач не проживає фактично, заважає позивачу отримувати вугілля для опалення оселі на підприємстві, де він працює, через необхідність подачі довідки про те, шо інші особи, які зареєстровані в житлі позивача, вугілля не отримують. Від відповідача позивач такої довідки отримати не може.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації. Остання повістка повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.02.1997 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний будинок за позивачем також підтверджується копією реєстраційного посвідчення Добропільського БТІ від 21.02.1997 року.
Відповідно до довідки про склад осіб, зареєстрованих в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному житлі зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 .
Згідно довідки голови квартального комітету від 10.01.2022 року ОСОБА_2 не проживає фактично за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з жовтня 2019 року.
Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає з жовтня 2019 року. В силу того, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 41, 47 Конституції України право приватної власності є непорушним, кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а згідно ст. 55 права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 30 червня 2015 року, справа № 21-1438а15, та від 01 березня 2016 року, справа № 825/1335/13-а.
Відповідно дост.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Позивачем доведено, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні більше двох років, що перешкоджає позивачу у користуванні належним йому житловим приміщенням (перешкоди в отриманні вугілля для опалення оселі), тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені законодавством строки.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 12, 76 - 81, 141, 247, 258-259, 265, 280, 281 ЦПК України суд,
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_2 , визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя А.М. Левченко

30.06.2022