УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 червня 2022 року м. Мукачево Справа №303/4169/22

2/303/611/22

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

третя особа: Мукачівська державна нотаріальна контора

про скасування в частині реєстрації права власності та визнання права власності на частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (пункт 2 частини другої) передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з приписами статті 48 Цивільного процесуального кодексу України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Всупереч вищезазначеним положенням процесуального законодавства, ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 , звертаючись до суду в порядку позовного провадження, не зазначив повного найменування, анкетних даних відповідача як сторони позовного провадження.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини другої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В свою чергу, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо ціни позову та вартості спірного нерухомого майна (частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) на момент звернення до суду, з метою визначення реальної ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

По відношення до цього слід також зазначити, що пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

При цьому сума судового збору диференціюються у тому числі у залежності від характеру спору (майновий чи немайновий).

Відповідно до частини третьої ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові об`єднані одна вимоги майнового характеру (визнання права власності на частину будинку) та вимогу немайнового характеру (скасування реєстрації права власності на нерухоме майно).

В свою чергу, до матеріалів позовної заяви додано квитанцію від 23 червня 2021 року на суму 928,00 гривень, де отримувачем зазначено ОСОБА_2 , що не може бути доказом сплати судового збору та квитанцію від 23.06.2021 №4852-1483-3263-7944 на суму 454,00 гривень.

Таким чином, позовні матеріали не містять доказів сплати позивачем в повному обсязі судового збору за вимогу немайнового характеру (скасування реєстрації права власності) та за вимогу майнового характеру.

Тобто, позивачу слід сплатити судовий збір:

1)за позовну вимогу немайнового характеру (скасування реєстрації права власності) у розмірі визначену п. 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахування сплаченої суми (454,00 гривень), тобто 538,40 гривень;

2) за позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності на частину будинку) у розмірі визначену п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду з вимогою за предметом спору.

Слід також зазначити, що відповідно до частин другої та п`ятої ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищевказаним приписам, позивачем не вказано про наявність у нього або іншої особи оригіналів доданих до позовної заяви письмових доказів.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость