У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Головчака М.М. у справі №758/17762/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 758/17762/21 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя. Головуючим суддею призначено Головчака М.М.

15 червня 2022 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючому у справі судді Головчаку М.М. В обґрунтування заявленого відводу, відповідач вказує, що головуючим суддею у справі були порушені чинні норми ЦПК України та Кодексу суддівської етики, оскільки на початку судових засідань, які відбулися 21.02.2022 та 13.06.2022 йому не було задано питання чи розуміє він свої права та обов`язки, з ним не погоджувалася дата наступного судового засідання, було проігноровано його прохання звернути увагу на підпис позовної заяви, і в цілому відповідачу відчувалося дружнє та шанобливе відношення до представника позивача.

Ухвалою головуючого судді від 16 червня 2022 року визнано необґрунтованим відвід судді, а питання про його відвід передано для визначення судді, яка не входить до складу суду у цій справі в відповідності до ст. 33 ЦПК України для вирішення заявленого питання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022 суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Будзан Л.Д.

Відповідно до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про відвід судді Головчака М.М. підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, у ній наведених.

Дослідивши доводи заяви про відвід головуючому судді, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 цього Кодексу питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді або органу, що засідає у вигляді суду присяжних, позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Попри те, вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Щодо мотивів, з яких заявлений відвід головуючому судді, а саме: нез`ясування суддею питання щодо зрозумілості прав та обов`язків відповідачем, непогодження з ним дати наступного судового засідання, дружнє та шанобливе відношення судді до представника позивача, приходжу до переконання, що такі доводи є безпідставним, голослівним та необґрунтованим, оскільки не свідчать, що головуючий суддя Головчак М.М., який визначений для розгляду цієї справи, може проявити упередженість та суб`єктивність при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

Судом не встановлено будь-яких обставин чи фактів, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даного спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування підстав для відводу судді Головчака М.М., а тому у заяві відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 758/17762/21 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 758/17762/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Леся БУДЗАН