Справа №333/7465/20
Провадження №2/333/123/22
23 червня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Ю-БЕЙС», третя особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 23.12.2020 р. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», в якому просить суд визнати виконавчий напис №597 від 01.07.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню.
Вважає, що виконавчий напис №597 від 01.07.2009 р. є протиправним оскільки винесений з порушенням чинного законодавства. Нотаріус був повинен вчиняти виконавчий напис на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість перед стягувачем не є безспірною, оскільки зазначена у виконавчому написі сума боргу не відповідає дійсному розміру заборгованості, так як на погашення кредиту було сплачено 2273,71 доларів США, а банком не в повному обсязі врахована оплата, тому сума боргу є завищеною. Крім того при вчиненні виконавчого напису 01.07.2009 року нотаріусом помилково зазначено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 . Вказана квартира належить двом співвласникам ОСОБА_1 та його колишній дружині ОСОБА_2 на підставі договору про поділ майна спільної власності подружжя.
Ухвалою Комунарського районного суду від 24.12.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду 19.04.2021 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог був залучений Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Ухвалою суду від 19.04.2021 року у відповідача ПАТ «Родовід Банк» витребовувались копії матеріалів на підставі яких був вчинений виконавчий напис 01.07.2020 року.
На виконання ухвали суду ПАТ «Родовід Банк» повідомив, що надає лише копію повідомлення про вимоги про сплату простроченої суми кредиту та пенсі №34-11/1195 від 07.08.2009 року та повідомив, що оригінали інших документів на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис від 01.07.2009 р. у ПАТ «Родовід Банк» відсутні. Оригінал договору іпотеки від 21.03.2008 року, разом із підшитим до нього виконавчим написом №597 від 01.07.2009 року, знаходиться в матеріалах виконавчого провадження ВП 61333834, яке здійснюється Комунарським ВДВС у м. Запоріжжя. Інші оригінали документів знаходяться в у справі нотаріуса.
Ухвалою суду від 16.09.2021 року судом витребувана копія матеріалів виконавчого провадження №61333834 з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
На виконання цієї ухвали суду була надана копія матеріалів виконавчого провадження №61333834.
26.01.2022 року ухвалою суду з Київського державного нотаріального архіву була витребувана копія матеріалів нотаріальної справи відповідно до яких було вчинено виконавчий напис №597 від 01.07.2009 р.
Листом №415/01-21 від 02.02.2022 р. Київський державний нотаріальний архів повідомив, що копії виконавчих написів та документи на підставі яких вони вчинені за період з 05.02. по 14.02.2009 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва О.О. були знищені (т.3 а.с.42)
26.01.2022 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс».
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача Косякова З.М. надала письмову заяву, в який позов підтримала, просила розглядати справу без її участі.
Відповідач ПАТ «Родовід Банк» не направив в судове засідання свого представника, відзиву не подавав. 15.02.2021 року подав заяву про застосування строків позовної давності.
Співвідповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» також не направив в судове засідання свого представника, відзиву не подавав. Про час та місце розгляду справи сповіщався повісткою, направленою за зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не направив в судове засідання свого представника, надав заяву про розгляд справи без їй участі.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
За договором іпотеки від 21.03.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №997 ОСОБА_1 (Іпотекодавець) для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед ВАТ «Родовід Банк» (Іпотекодержатель) за кредитним договором №34/СЖ-006.08.1 від 21.03.2008 р. щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим договором передає в іпотеку Іпотекодержателю належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (п.1.1 вказаного договору іпотеки) (а.с.15-17 т.1). За приписами п. 3.1.1 вказаного договору іпотеки при порушенні Іпотекодавцем умов основного зобов`язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні Іпотекодавцем умов цього договору та у випадках встановлених законом у іпотеко держателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель має право на свій розсуд звернути стягнення на предмет іпотеки в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (пп. 2 п 3.1.3 Договору іпотеки) (а.с.15-17 т.1).
Крім того, в п. 3.1.4 вказаного договору іпотеки передбачено, що спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно зазначається Іпотекодержателем в офіційному листі (вимозі), що надсилається Іпотекодавцю у відповідності з п. 2.4.1 цього договору (а.с.16 т.1).
Як вбачається з наданих суду копій квитанцій, позивачем в рахунок погашення грошових зобов`язань за кредитним договором №34/СЖ-006.08.1 від 21.03.2008 р. проводилась оплата: 02.04.2008 р. 178,53 доларів США; 02.04.2008 р. 220,47 доларів США; 07.05.2008 р. - 220,73 доларів США; 07.05.2008 р. - 484,27 доларів США; 09.06.2008 р. - 498,05 доларів США; 09.06.2008 р. 220,95 доларів США; 04.07.2008 р. 479,47 доларів США; 04.07.2008 р. 220,53 доларів США; 07.08.2008 р. 220,83 доларів США; 07.08.2008 р. 492,17 доларів США; 09.09.2008 р. 220,36 доларів США; 09.09.2008 р. 489,64 доларів США; 10.10.2008 р. 220,67 доларів США; 10.08.2008 р. 471,33 доларів США; 10.11.2008 р. 220 доларів США; 10.12.2008 р. 270 доларів США; 09.01.2009 р. 110 доларів США: 10.02.2009 р. 150 доларів США; 24.06.2009 р. - 200 доларів США; 27.07.2009 р. 200 доларів США; 25.08.2009 р. 200 доларів США; 21.09.2009 р. 200 доларів США; 20.10.2009 р. 200 доларів США; 17.11.2009 р. 200 доларів США; 23.12.2009 р. 200 доларів США (а.с.23-48 т.1)
19.01.2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, зареєстрований за № 195 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу. За цим договором сторони домовились про те, що кожен з них набуває право власності на Ѕ частку квартири номер АДРЕСА_1 (а.с.20 т.2).
15.01.2021 року ОСОБА_2 було відмовлено державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченком З.М. у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що ним виявлені наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (а.с.22 т.2).
Отже, судом встановлено, що станом на час винесення виконавчого листа №597 від 01.07.2009 р. квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 не перебувала у повній власності ОСОБА_1 , а належала двом особам, йому та ОСОБА_2
31.05.2021 року представником АТ «Родовід Банк» до матеріалів справи була долучена копія листа №34-11/1195 від 07.08.2009 року на ім`я ОСОБА_1 з вимогою про сплату за кредитним договором простроченої суми кредиту, процентів за користування кредиту та суму нарахованої пені в строк до 31.08.2009 року.
Тобто, вимога про сплату заборгованості на ім`я позивача, з відміткою про його отримання ОСОБА_1 - 11.08.2009 р. була направлена пізніше, ніж виданий виконавчий напис та запропоновано сплатити заборгованість у строк, після того, як був виданий виконавчий напис.
Також суд звернув увагу на те, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитом №34/СЖ-006.08.1 від 21.03.2008 р. після винесення виконавчого напису проводив оплату за цим кредитом до 23.12.2009 року, на загальну суму 1200 доларів США.
Норми права, якими керувався суд.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент вини несення виконавчого напису, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Згідно зі ст. 33 вказаного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» або будь-яким іншим способом, що не суперечить чинному законодавству на момент звернення стягнення та реалізації предмета застави.
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції, що діяла на момент вини несення виконавчого напису. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
У частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент вини несення виконавчого напису передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.
Аналіз вказаних норм свідчить, що:
для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення за іпотечним договором, нотаріусу обов`язково подається письмова вимога про усунення порушення виконання зобов`язання із доказами її відправки іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця;
для одержання виконавчого напису за іншими нотаріально посвідченими договорами, зокрема позики та кредиту, нотаріусу подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника;
У Переліку не розкрито які саме документи підтверджують безспірність заборгованості боржника.
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
З матеріалів справи не вбачається, що позивачем було отримано повідомлення про намір кредитора на вчинення виконавчого напису.
Суд також звертає увагу та те, що предметом іпотеки, на який звернене стягнення є квартира, що на праві власності належить не лише іпотекодавцю, а й іншій особі ОСОБА_2 , а відтак при зверненні стягнення на неї шляхом вчинення виконавчого напису порушуватимуться житлові права її як співвласниці. Суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 направлялось письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису чи письмова вимога про усунення порушення.
Також позивачем оспорюється розмір заборгованості.
Враховуючи, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Документів, на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис суду не надано.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Таким чином, банк не надав суду будь-яких доказів наявності безспірної заборгованості, на час винесення виконавчого напису, не надав докази того, ним виконані вимоги ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» щодо надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень, а лист, наданий позивачем №34-11/1195 від 07.08.2009 року з вимогою про сплату за кредитним договором простроченої суми кредиту, процентів за користування кредиту та суму нарахованої пені в строк до 31.08.2009 року підтверджує те, що вказана вимога була надіслана вже після винесення виконавчого напису нотаріусом.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.
Відповідно до приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Представником відповідача ПАТ «Родовід Банк» було заявлено про застосування строку позовної давності. Ухвалюючи рішення з цього приводу суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частиною п`ятою статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.
Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватися тільки за допомогою звернення до суду.
Виконавчий напис - це безумовна вимога про виконання зобов`язаною особою свого договірного обов`язку, що підлягає примусовому виконанню. Цей напис є формою реалізації юрисдикційного захисту, що застосовується у нотаріальному порядку.
Дійсно, виконавчий напис №597 був винесений 01.07.2009 року, з позовом про його визнання таким, що не підлягає виконанню позивач ОСОБА_1 звернувся 23.12.2020 року. Але суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 довідався про ймовірне порушення свого права раніше 26.03.2020 року, коли проводились виконавчі дії, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 на постанові державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.03.2020 р. (т.3 а.с. 227). Інших доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність виконавчого напису № 597 від 01.07.2009 р. до 26 березня 2020 року суду не надано. Відповідно перебіг позовної давності звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права розпочався 26 березня 2020 року та на час звернення до суду не закінчився.
Керуючись ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Ю-БЕЙС», третя особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, № 597 від 01.07.2009 року про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська