Справа № 683/3612/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/3612/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просять визнати за ними право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0859 га, кадастровий номер :06:034:0006, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресом АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті залишилась спадщина в склад якої входить: житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0859 га, кадастровий номер :06:034:0006, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресом: по АДРЕСА_1 . Зазначають, що вони мають право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_1 є її дочкою, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її внуками. А тому успадкували частину належного померлій спадкового майна, а земельну ділянку площею 0,0859 га з кадастровим номером :06:034:0006, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , не мають можливості, оскільки приватизація вказаної земельної ділянки не завершена ОСОБА_5 . Внаслідок чого нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради в Хмельницькій області, також подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечують.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка для позивачів, зокрема для ОСОБА_1 була матір`ю, а для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рідною бабою. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом із нею проживали позивачі.

08 лютого 2012 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено матеріали спадкової справи № 72/2021 до майна померлої ОСОБА_4 .

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 17.07.2015 року, яке набрало законної сили 29.07.2015 року, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на успадковане, але не переоформлене майно у вигляді по 1/4 частці за кожним, житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_4 на підставі Дубліката Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 26.12.2012 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Разом з тим, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 11568490, 08.10.2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 11569568, 08.10.2015 року за ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 24.04.2013 року ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 1-468. Та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 774680, ОСОБА_1 зареєструвала право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку.

Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачів; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 26.07.2001 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 від 31.01.2003 року; свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 27.09.2011 року; матеріалами спадкової справи № 72/2021 до майна померлої ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, серед якого земельна ділянка площею 0,0859 га, кадастровий номер :06:034:0006, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , відносно якої померлій ОСОБА_4 було затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки АДРЕСА_1 та передано зазначену земельну ділянку ОСОБА_4 у власність, згідно рішення 17 сесії Старокостянтинівської міської ради від 15.10.2004 року за № 13.

Проте ОСОБА_4 не отримала державний акт на право приватної власності на землю та не зареєструвала своє право власності, оскільки померла не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я.

Земельна ділянка сформована і їй було присвоєно кадастровий номер :06:034:0006, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастровим планом земельної ділянки із описом меж.

Згідно довідки архівного відділу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 24.09.2021 року за № К-668, землекористувачем земельної ділянки площею 859 м.кв. по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус було відмовлене позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку (лист відповідь на звернення від 12.11.2021 року за № 2563/02-14).

При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивачам відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на означену земельну ділянку, оскільки за життя спадкодавця, її приватизацію завершено не було.

Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.

Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 розпочала приватизацію спірної земельної ділянки. Позивачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , отже набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлій на підставі ст.ст. 1216 та 1218 ЦК України.

Відповідно, до складу спадщини входить і право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Враховуючи вищевикладене, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину прийняли у встановленому законом порядку, однак позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0859 га, кадастровий номер :06:034:0006, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресом АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачі: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницька область, .

Суддя: