Справа № 279/424/22
Провадження № 2/369/3776/22
16.06.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Мінєєвої А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Літки Лугинського району Житомирської області, у свідоцтві про народження від 23.01.2004 серії НОМЕР_1 його батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про одруження від 04.08.2002 р. серії НОМЕР_2 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.12.2005 серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після чого колишній дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
Відповідно до змісту довідки від 15.09.2021р. № 867, виданої Вінницьким національним аграрним університетом ОСОБА_2 вступив у 2021 до Вінницького національного аграрного університету і в даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання. Строк навчання в університеті до 30.06.2025.
Положеннями ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивач продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина потреби у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, навчається за рахунок коштів фізичної особи, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення позивачем 23 років, але не більше строку навчання.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Законодавством не передбачено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, на повнолітніх сина чи дочку, тобто на осіб, які зберігають статус дітей по відношенню до своїх батьків в соціальному розумінні їх взаємовідносин, але втрачають даний статус з моменту досягнення ним повноліття з юридичної точки зору.
Судом встановлено, що позивач, який навчається, є повнолітнім.
Тому, у випадках, коли особа потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення ним двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України, ст. 141, 150 СК України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.
Саме такі правові висновки висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та Верховного Суду у постанові № 701/1299/16-ц від 20.06.2018.
На різну правову природу додаткових витрат Верховний Суд України вказує також і в п. 18 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року.
Відтак витрати, про які зазначає позивач, пов`язані з навчанням.
На такий випадок Сімейний кодекс України передбачає стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто періодичних платежів за умови, що батьки можуть надавати таке утримання (ст. 198 СК України).
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись статями ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити.
Стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Літки, Лугинського району Житомирської області ,РНОКПП: НОМЕР_4 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Літки, Лугинського району Житомирської області в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 19.01.2022 р. і до досягнення 23 річного віку, але не більше строку навчання.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір на користь держави в сумі 992,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Ковальчук