Справа №345/1153/22
Провадження № 2/345/530/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

01.07.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 40 950,00 гривень, -

встановив:

Представник позивача адвокат Солдаткін О.С. звернувся в суд з даним позовом в інтересах ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що 25.02.2020 позивач позичив відповідачу 1400,00 доларів США, що станом на 26.04.2022 становить 40 950,00 гривень. На підтвердження отримання грошей відповідачем власноручно була написана та видана позивачу розписка, в якій не було вказано дати повернення коштів. Оскільки ОСОБА_2 добровільно кошти не повернув, представник позивача адвокат Солдаткін О.С. 14.04.2022 направив на його адресу вимогу від 13.04.2022 про повернення ОСОБА_1 отриманих на підставі даної розписки коштів.

Однак на час звернення до суду із даним позовом ОСОБА_2 не повернув отримані за розпискою кошти, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на його користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 40 950,00 гривень, що є еквівалентом 1400,00 доларів США, 7000,00 гривень на правничу допомогу, а також 992,40 гривень судового збору.

Ухвалою суду від 01.06.2022 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судові засідання відповідач не з`явився, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, а саме 25.02.2020 відповідач ОСОБА_2 отримав у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1400,00 доларів США, що підтверджується оригіналом письмової розписки (а.с. 23). На зазначеній вище розписці міститься підпис відповідача. Термін повернення вказаної суми в розписці не вказаний.

При цьому суд вважає виникнення боргового зобов`язання за договором позики встановленим належним доказом, а саме оригіналом розписки.

На даний час повернення заборгованості не відбулося.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.

Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також, засвідчуючи отримання певної грошової суми.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Наявність оригіналу боргової розписки від 25.02.2020 у позивача ОСОБА_1 , яку він надав суду, свідчить про невиконане зобов`язання відповідачем та підтверджує факт укладення договору позики, а також наявність боргу.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16 чинне законодавство не містить обмежень щодо виконання зобов`язань в іноземній валюті. У випадку отримання позики в іноземній валюті позичальник зобов`язаний повернути отриману суму в тій валюті, яку він отримав у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

За правилами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач не повернув отримані в позику кошти представник позивача адвокат Солдаткін О.С. 14.04.2022 направив на його адресу вимогу від 13.04.2022 про повернення ОСОБА_1 отриманих на підставі даної розписки коштів (а.с. 8-10), яке не було вручене йому з відміткою: інші причини.

Доказів про погашення відповідачем ОСОБА_2 суми заборгованості суду не подано.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконано зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику не повернуті, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки позивач при зверненні до суду сплатив 992,40 гривень судового збору при пред`явленні позову, керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З наявного в матеріалах справи ордеру про надання правничої допомоги від 26.04.2022 вбачається, що від 26 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 уклав із адвокатом Солдаткіним О.С. Договір про надання правової допомоги у № 26/04-2 (а.с. 14).

Разом з тим в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про об`єм виконаних робіт та їх вартість, розмір витрат на професійну правничу допомогу. Тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 138, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 25.02.2020 в розмірі 40 950,00 гривень, які є еквівалентом 1400,00 (одна тисяча чотириста) доларів США, а також 992,40 гривень судового збору.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий