Справа № 471/904/21
Провадження №2/471/19/22
Номер рядка звіту 71
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" червня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Новік І.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/904/21 за позовною заявою органу опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав.

В своєму позові позивач зазначив, на засіданні з питань захисту прав дитини було розглянуто питання виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наразі перебуває в КНП "Миколаївський обласний Будинок дитини". За період перебування дитини в закладі мати жодного разу не відвідувала доньку лише декілька разів телефонувала. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала. На території старостинського округу ОСОБА_2 не з`являлась, постійного місця проживання не має, зарекомендувала себе з негативної сторони, була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх чотирьох дітей. В зв`язку з викладеними обставинами постало питання про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, оскільки повернення дитини в родину є не доцільним та суперечить інтересам дівчинки, тому було скеровано даний позов до суду.

В судове засідання з`явився представник позивача та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

На засіданні з питань захисту прав дитини було розглянуто питання виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наразі перебуває в КНП "Миколаївський обласний Будинок дитини". Так, 17.05.2021 року дитина ОСОБА_3 , 2021 року народження, на підставі розпорядження сільського голови Новомар`ївської сільської ради від 15.05.2021 року № 50-р влаштована до КНП "Миколаївський обласний Будинок дитини" у зв`язку зі складними життєвими обставинами (заява матері ОСОБА_2 на ім`я головного лікаря закладу де перебуває дитина від 16.05.2021 року терміном на 6 місяців).

Згідно інформації дирекції закладу від 07.10.2021 року № 729-03-04 ОСОБА_2 за час перебування дитини в закладі жодного разу не відвідувала доньку лише декілька раз телефонувала. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала.

Згідно інформації Григорівського старостинського округу № 5 ОСОБА_2 на території округу не з`являлась, житло не придбала місце постійного проживання не має. Дана громадянка веде кочовий образ життя, попередньо зарекомендувала себе з негативної сторони, як така що вела аморальний спосіб життя не однаразово позбавлялась батьківських прав до чотирьох дітей.

Дана родина перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах з 17.05.2021 року (наказ начальника ССД від 17.05.2021 № 22-о), Братським центром соціальних служб Братської селищної ради взята під соціальний супровід.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо не придатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на не надійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України»).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч.1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведе не узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

При ухваленні рішення суд також враховує положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першо чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею.

Ч. 2 ст. 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вище наведені обставини та інтереси малолітньої ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дитини від ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, оскільки остання ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також своєю поведінкою ставить під загрозу життя та здоров`я дитини. В частині стягнення аліментів суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути з відповідача 1/2 частину, суд вважає за необхідне стягну з відповідача аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 01.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 01.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з у ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач - орган опіки та піклування Новомар`ївської сільської ради Миколаївської області, місце знаходження: вул. Данила Галицького, 24, с. Новомар`ївка Вознесенського (колишня назва - Братського) району Миколаївської області.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання: с. Григорівка Вознесенського (колишня назва - Братського) району Миколаївської області.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомар`ївської сільської ради Миколаївської області, місце знаходження: вул. Данила Галицького, 24, с. Новомар`ївка Вознесенського (колишня назва - Братського) району Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 01.07.2022 року.

СуддяІ.Б. Гукова