Справа №751/2563/21
Провадження №2/751/462/22
Рішення

Іменем України

30 червня 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарі Мірошник В. П.

учасники справи:

позивач АТ КБ «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Приходько Олена Сергіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.03.2014 року у розмірі 30626 грн 59 коп та судового збору в розмірі 2270 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 10.03.2014 року. При підписанні зазначеної анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті vvww.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Дія договору між сторонами підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується із ч. 2. ст. 642 ЦК України.

Виконання відповідачем договору вбачається, також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви).

Позивач зазначає, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.03.2021 року має заборгованість у сумі 30626 грн 59 коп, яка складається з: 27775 грн 60 коп - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00 грн 00 коп заборгованість за поточним тілом кредита; 00 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками; 2850 грн 99 коп заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; 0 грн. 00 коп нарахована пеня; 0 грн. 00 коп. нараховано комісії.

31.08.2021 від представника відповідача адвоката Приходько О.С. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, про відмову у задоволенні позову.

Заперечення обґрунтовано тим, що відповідно до заяви №б/н відповідач відкрила картковий рахунок із кредитним лімітом 300 гривень, однак з 2016 року не користується кредитними коштами АТ КБ «Приватбанку».

Банк не надав доказів, що письмово звертався до відповідача з претензією, пропозицією досудового врегулювання спору.

Позивач не вказує за якою карткою утворилась заборгованість згідно договору від 10.03.2014 року. Фактично тіло кредиту відповідач погасила ще у 2020 році. АТ КБ «Приватбанк» списав з грошових поповнень особистої карти відповідача суму в розмірі 19 910 гривень за період з 01.05.2020 по 30.03.2021 (день звернення з позовною заявою до суду). Зазначає, що заборгованості за тілом кредиту на час подання позовної заяви у відповідача не iснувала. Також, станом на 23.08.2021 року, згiдно розрахунків за період з 30.03.2021 по 04.07.2021 відповідачем були здійснені поповнення своєї карти для оплати товарів через інтернет, проте позивачем були списані ці кошти у сумі 7519 гривень.

Позивач обґрунтовуючи право вимоги в частині процентів посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ознайомився i погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштiв взагалі мiстили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначає, що відповідач не ознайомлювався з умовами та Правилами надання банківських послуг «Приватбанку», а підписана відповідачем анкета-заява не містить домовленості сторiн про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Вважає, що відповідачем повернуті фактично надані позивачем грошові кошти у добровільному порядку, банком не доведено обгрунтованості нарахованих сум, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заявленої заборгованостi.

13.09.2021 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що обставини на які відповідач посилається у своєму запереченні, не відповідають дійсності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач вказує, що підписавши заяву Банк та клiент приєднуються i зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорi банківського обслуговування в цілому. При укладанні договору сторонами були обговорені усі істотні умови. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною iнформацiєю, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

З виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здiйснював розрахунки через термiнали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічної експертизи у справі не призначалось.

12.10.2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення, відповідно до яких відповідач не погоджуєтся із позовною заявою. Зазначає, що банк самостійно здійснював пролонгацію її кредитних карток, безпідставно збільшував кредитний ліміт, без її відома знімав кошти з карткових рахунків, тим самим позбавляв її засобів існування та порушував при цьому ч.1 ст.62 Конституції України. В анкеті-заяві від 10.03.2014 року не зазначена реальна річна процентна ставка по карті «Універсальна», відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В матеріалах справи відсутні відомості про тарифи кредитування у Приватбанку. Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, вони не містять її підпису, тому вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 19 квітня 2021 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Також, просила застосувати строк позовної давності по тілеу кредиту та процентам із 16.03.2018 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

10.03.2014 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПРИВАТБАНКу (а.с. 18).

У заяві зазначено, що дана заява, разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка складають договір про надання банківських послуг. Ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладання та згодна з його умовами, примірник вказаного договору згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Зобов`язується виконувати вимоги вказаних Умов, а також регулярно ознайомлюватися із змінами.

Також, до вказаної анкети додані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому містяться тарифи щодо чотирьох продуктів - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, які відповідачем не підписані. (а.с.19,20-48) .

Згідно із довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 отримала картки НОМЕР_1 , термін дії до січня 2018 року, НОМЕР_2 , термін дії до травня 2019 року та 817686 термін дії до травня 2020 року ( а.с. 17)

Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки НОМЕР_1 кредитний ліміт змінювався, з 300 грн збільшився до 25000 грн, а з 04.05.2020 змінився до 0,00 грн (а.с.16).

Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.5-15) станом на 16.03.2021 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 30626 грн 59 коп, яка складається з: 27775 грн 60 коп - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00 грн 00 коп заборгованість за поточним тілом кредита; 00 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками; 2850 грн 99 коп заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0 грн. 00 коп нарахована пеня; 0 грн. 00 коп. нараховано комісії.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у згаданому випадку - АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10.03.2014 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У анкеті-заяві, наданій позивачем, зазначені лише дані про особу позичальника, і у ній не зазначено банківського продукту, який йому надається.

Витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_1 10.03.2014 року шляхом підписання анкети-заяви.

Отже, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2850 грн 99 коп.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів у розмірі 27775 грн 60 коп.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2014 року у сумі 27775 грн 60 коп, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати , які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2058 гривень 69 коп.

На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2014 року у розмірі 27775 грн 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 2058 гривень 69 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, )

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2022 року

Суддя С. М. Ченцова