Справа № 171/1375/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Апостолівського відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),
встановив:
ОСОБА_1 у порядку статті 447 ЦПК України звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Апостолівського відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Мотивує свої вимоги тим, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2020 року, до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. 08.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову «Про відкриття провадження» ВП № 66038348. Зазначила, що державний виконавець в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не надав їй копію постанови про відкриття провадження з кодом доступу до АСВП, не направив запити до державних органів і організацій та електронних баз даних щодо з`ясування майнового стану боржника, не проводив перевірки майнового стану боржника щодо виявлення нерухомого та нерухомого майна, державним виконавцем не була винесена своєчасно постанова про розшук боржника, не винесена своєчасно постанова про арешт майна боржника, не оновлені запити до ДФС з метою виявлення розрахункових рахунків боржника, не здійснено вихід та не вчинені дії щодо нерухомого майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 з 08.07.2021 року по 24.01.2022 р., не було направлено подання до суду щодо встановлення обмеження у праві виїзду за межі України та подання до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, а тому просить визнати бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 66038348 щодо примусового виконання рішення суду за період з 08.07.2021 р. по 24.01.2022 р., яка виразилася у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення суду із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та зобов`язати орган ДВС та державного виконавця усунути допущені порушення з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та які б були направлені та свідчили б про перевірку майнового стану боржника та проведення належних виходів до майна боржника і вчинення виконавчих дій спрямованих щодо виявлення, опису та арешту майна боржника та примусове зобовязання виконання рішення суду боржником ОСОБА_2
09.05.2022 року на адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло заперечення начальника Апостолівського відділу ДВС у Криворізькому районі на скаргу, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 за необґрунтованістю. Вважає, що державним виконавцем дотримані визначені Законом України «Про виконавче провадження» вимоги щодо здійснення виконавчих дій та строку їх здійснення.
Також держаним виконавцем надані матеріали виконавчого провадження, які стали предметом дослідження в ході розгляду такої скарги.
В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги без її участі.
В судове засідання боржник ОСОБА_2 , представник Апостолівського відділу ДВС не з`явилися, про дату, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили, на підставі чого суд у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності стягувача, боржника та представника Апостолівського відділу ДВС.
Дослідивши матеріали скарги у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.
З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.
Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦК України).
Судом встановлено, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 13.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Вказане рішення набуло законної сили 06.04.2021 року.
На підставі заяви від 27.04.2021 року ОСОБА_1 07.07.2021 року отримала в Апостолівському районному суді виконавчий лист та в цей же день звернулася до Апостолівського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття отриманого виконавчого листа до виконання.
Згідно матеріалів виконавчого провадження № 66038348 державним виконавцем здійснено наступні заходи з примусового виконання вищевказаного судового рішення, а саме:
-08.07.2021 направлено запити стосовно боржника до Апостолівського РЦЗ, Державної фіскальної служби, ПФУ, МВС, відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі; згідно відповідей вказаних державних органів боржник на обліку в районному ЦЗ не перебуває, пенсію не отримує, відкритих рахунків не має, транспортні засоби на ім`я боржника не зареєстровані; згідно відповіді ДФС України боржник працевлаштований у ТОВ «АТМ-2017»;
-29.07.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено за місцем роботи боржника;
-20.08.2021 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 1770,5 грн., які перераховані на користь стягувача;
-18.10.2021 направлено вимогу до ТОВ «АТМ-2017» щодо надання пояснень про причини невиконання постанови щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника;
-16.12.2021 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 2616,25 грн., які перераховані на користь стягувача;
-22.12.2021 винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника, який отримується від оренди земельної ділянки у ФГ «Урожай» та направлено для виконання;
-20.01.2022 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 2616,25 грн., які перераховані на користь стягувача;
-19.01.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено на виконання до банківських установ, направлено вимогу про встановлення відкритих рахунків щодо боржника та встановлення залишку на рахунках;
-28.01.2022 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 2616,25 грн., які перераховані на користь стягувача.
Також судом встановлено, що у відповідності до ч.8 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем систематично направлялися електронні запити до ДФС, ПФУ та МВС, а саме: 08,09,24 липня, 08,23 серпня, 07,22 вересня, 08,23 жовтня, 07,22 листопада, 07,21 грудня 2021 року, 05,22 січня, 03 лютого 2022 року. В подальшому запити не направлялися в зв`язку із закриттям МЮУ державних реєстрів.
Надавши правової оцінки змісту вимог за скаргою, суд вважає, що позиція скаржника не ґрунтується на вимогах закону з наступних підстав.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (частини 1 та 2 статті 18 Закону).
Відповідно до приписів ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Так, відповідно до частин 1-3 статті 195 СК України передбачені правила визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина 1 статті 195 СК України).
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості (частина 2 статті 195 СК України).
Посадова особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов"язковими для неї.
Крім того, відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст.2 вказаного Закону).
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.
Так, судом встановлено, що державним виконавцем Апостолівського відділу ДВС під час примусового виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 року вжито вичерпні заходи для виконання вказаного судового рішення у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».
Відтак, судом встановлена правомірність дій державного виконавця в межах оскаржуваної бездіяльності і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.
Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав стягувача в межах доводів скарги як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду не встановлено, за таких підстав скарга є необгрунтованою й задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, керуючись п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.450,451,452 ЦПК України, ст.ст.1,5,18,19,69,71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.195 СК України, суд
постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Апостолівського відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя: