справа № 165/87/22
провадження №2/165/302/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-ПіжукО.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

13.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолтініх дітей та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Вимоги обгурнтовує тим, що від шлюбу з відповідачкою, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 03.08.2018 розірвано, мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що після розірвання шлюбу, дружина переїхала проживати у іншу квартиру разом із дочкою, син залишився проживати з позивачем.

Зазначає, що судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27.08.2018 стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікут та не більше десяти прожиткових мінімумівна дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказує, що час видачі зазначеного судового наказу він мав групу інвалідності та постійно перебував на лікуванні. Наголошує, що на даний час змінились обставини і діти повністю перебувають на його утриманні. Неповнолітня дочка останніх два роки проживає з позивачем, який займається її вихованням та розвитком, бере активну участь у шкільному житті ОСОБА_7 . Вказує, що сплачені ним аліменти на користь відповідача, інколи ОСОБА_3 повертає йому. Син начається у Львівському національному університі імені Гжицького, на вихідні приїзджає до позивача. У 2019 році син сторін важко захворів, йому була проведена хірургічна операція, витрачені великі кошти на лікування та реабілітацію сина. Наголошує, що відповідач не займається дітьми, не утримує їх матеріально, мотивуючи тим, що це обов`язок батька. Просить постановити рішення, яким з дня його звернення до суду припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були призначенні до стягнення судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27.08.2018, оскільки діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Також просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею повноліття та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що з березня місяця 2022 року і по даний час неповнолітній син сторін ОСОБА_8 перебуває з відповідачем в Італії у зв`язку з воєнним станом в Україні, де ОСОБА_8 має можливість проходити медичні обстеження та продовжувати лікування. Дочка ОСОБА_7 зилишилася проживати з ним. Не заперечив ту обставину, що відповідач повертала йому аліменти, які він сплачував на користь ОСОБА_3 , але просить постановити рішення, яким з дня його звернення до суду, тобто з 13.01.2022 припинити стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей, які були призначені судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27.08.2018, через те, що неповнолітня донька проживає з позивачем і обоє дітей повністю перебувають на його утриманні. Також просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частки від заробутку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково. Не заперечує щодо припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей, однак вважає, що таке має відбутися з моменту постановлення рішення по справі, оскільки відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку перераховувала отримані аліменти на картку позивача ОСОБА_1 починаючи з вересня місяця 2021 року, а на рахунок сина ОСОБА_5 , починаючи з січня 2022 переказує кошти, оотримані нею в зв?язку з інвалідністю дитини. Також вказала, що з 30.03.2022 і по даний час відповідач разом із сином сторін ОСОБА_8 перебуває у місті Турині, Італія, де ОСОБА_9 проходить лікування. Крім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_3 приймає участь в утриманні дітей, купує їм одяг, взуття, про що надала фіскальні документи. Не заперечує щодо стягнення аліментів з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки,яка проживає з батьком, однак вважає достатнім розміром аліментів одну чверть її заробітку і просить таке стягнення проводити не з дня звернення позивача з вказаним позовом до суду, а починаючи з дня постановлення судом рішення про стягнення аліментів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Герасимчук Л.Р., дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2003 року, який був розірваний на рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 03.08.2018 року (а.с. 4).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13,14).

На підставі судового наказу, виданого Нововолинським міським судом Волинської області, від 27.08.2018 року у справі №165/1335/ з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с. 8).

Відповідно до актів від 03.12.2019 та 09.12.2021 щодо обстеження умов проживання та виховання дітей ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_6 , 2010 року народження, умови проживання дітей з батьком задовільні, квартира повністю умебльована, прибрано, охайно, затишно. Наявні необхідні побутові електроприлади. На момент обстеження неповнолітня ОСОБА_6 проживала разом із батьком ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_1 перебував у м. Львові на навчанні, періодично проживав з батьком. Для дітей облаштовані спальні місця, постільна білизна чиста. Діти забезпечені одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, повноцінним харчуванням. (а.с.9-10).

Як вбачається з довідки Нововолинського ліцею №2 Нововолинської міської ради Волинської області від 10.01.2022 №01/02-32 (а.с.15) ОСОБА_6 є ученицею 6-Б класу, за період навчання дитини в закладі, її вихованням займається батько ОСОБА_1 , цікавиться навчанням дочки, бере участь у громадському житті класного колективу. Дівчинка забезпечена усім необхідним, вдома створені належні для проживання умови (а.с.15).

З 30.03.2022 відповідач ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_10 знаходиться у місті Турині, Італія, де син проходить лікування (а.с.65), оскільки є дитиною з інвалідністю (а.с.12).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що не спростовано та не заперечувалось представником відповідача у справі, що неповнолітні діти сторін тривалий час і на момент звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду проживали не з матір`ю, на користь якої наказом від 27.08.2018 були стягнуті аліменти з позивача на утримання дітей.

Так, неповнолітня дочка ОСОБА_6 з 2019 року проживає з позивачем, син ОСОБА_11 проживав у зв?язку з навчанням у місті Львові та на вихідні приїзджав до батька та перебував на його утриманні до виїзду з матір`ю за кордон в березні 2022 року, де вони перебувають по даний час. Дочка ОСОБА_7 проживає з позивачем і перебуває на його утриманні.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що дочка сторін з 2019 року проживає з батьком - позивачем по справі та знаходиться на його утриманні, син проживав з батьком та був на його утриманні до виїзду з матір`ю за кордон, а саме до 30.03.2022. Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечила, щодо припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей. При цьому зазначила, що у зв`язку із зміною місця проживання дітей, відповідач ОСОБА_3 , починаючи з вересня 2021 року, на рахунок позивача добровільно повертала кошти, які надходили на її користь, як аліменти від позивача. Дана обставина підтверджується виписками з банківських операцій та копіями квитанцій, де вказано цільові призначення платежів. (а.с.48-62).

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були призначені судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27.08.2018 (справа №165/1335/18).

Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів.

З метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли діти з нею не проживали і знаходились на утриманні у платника аліментів, позивач просить припинити стягнення аліментів з дати подання позову до суду, тобто з 13 січня 2022 року.

Враховуючи добровільне повернення відповідачем ОСОБА_3 отриманих від позивача аліментів за період, коли діти сторін не проживали з нею, а саме на двох дітей з вересня 2021 по березень 2022 включно і починаючи з квітня 2022 року на дочку ОСОБА_7 , яка продовжує проживати з позивачем, суд позов задовольняє частково та припиняє стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, відповідач періодично приймає участь у витратах на придбання одягу та взуття для дочки сторін, (а.с.63,64), всупереч ст.81 ЦПК України, належних доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини, відповідач суду не надада, позивачем також не надано доказів щодо підставності призначення суми аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку платника аліментів, враховуючи вищезазначені обставини, беручи до уваги докази надані позивачем та відповідачем, встановлені судом фактичні обставини, суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дитини, починаючи з 13 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд не бере до уваги вимогу представника відповідача про необхідність присудження до стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, з дня постановлення рішення, оскільки така вимога суперечить чинному законодавству.

Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 992,40 грн. понесених витрат на оплату судового збору щодо позовної випоги про припинення стягнення аліментів, що підтверджується документально (а.с.3).

Також до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 992,40 грн. судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст. 264, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст.180, 181, 182, 183, 191, 192, 273 Сімейного кодексу України, - суд,, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були призначені судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27.08.2018 (справа №165/1335/18) з дня набрання рішенням законної сили.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі ј (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дитини, починаючи з 13 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса проживає: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 21 червня 2022 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук