Справа № 396/3/21
Провадження № 2/392/116/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду у м. Мала Виска цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Голованівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ГУНП в Кіровоградській області Іванця Д.М.,

представника відповідача Голованівський місцевий центр з надання безоплатної вторинноїправової допомоги - Шеремет С.М.,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Голованівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками незаконних дій дільничного інспектора поліції Новоукраїнського ВП в Кіровоградській області 15.04.2020 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 173 КУпАП. Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2020 року у справі №396/630/20 йому залучено захисника до участі у розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, повідомлено керівника Новоукраїнського бюро правової допомоги, зобов`язано призначити йому адвоката для здійснення захисту за призначенням та повідомлено про необхідність його прибуття о 13.15 год. 01 липня 2020 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області. Проте адвокат до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області у справі №396/630/20 не з`явився, що є порушенням керівника Новоукраїнського бюро правової допомоги права позивача на належний захист захисником ст.ст. 1,8,9,19,55,59 Конституції України, та суддею Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіною Аллою Анатоліївною, яка не здійснила контроль за виконанням зазначеної постанови ст.129-1 Конституції України. Вказує, що зазначені вище правопорушення 06.08.2020 року призвели до закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В подальшому за апеляційною скаргою ОСОБА_2 постановою Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області №396/630/20, провадження №33/4809/320/20 від 23.12.2020 року, адміністративну справу відносно нього ( ОСОБА_1 ) було закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що незаконними діями дільничного інспектора офіцера поліції Новоукраїнського ВП у Кіровоградській області В.Зінченка, що є працівником юридичної особи код ЄРДПОУ 40108709 «ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛЦІЇ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ», керівника Новоукраїнського бюро правової допомоги, яке є структурним підрозділом юридичної особи код ЄРДПОУ39757607 з назвою «ГОЛОВАНІВСЬКИЙ МІСЦЕВИЙ ЦЕНТР З НАДАННЯ БЕЗОПЛАТНОЇ ВТОРИННОЇ ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» та ОСОБА_3 , яка працює суддею в інтересах юридичної особи - код ЄРДПОУ 02896974 з назвою НОВОУКРАЇНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ, призвели до порушення нормальних життєвих звичаїв позивача, погіршення відносин з друзями, знайомими та іншими людьми, призвели до відриву від звичайних справ, до погіршення стану здоров`я загострення виразки 12-палої кишки, погіршення нормального сну, тривоги, душевного хвилювання та болю, тобто позивачу, на його думку, завдано моральної шкоди, пов`язаної з незаконним пред`явленням йому обвинувачення за ст.173 КУпАП, яку позивач оцінює в розмірі 250 000 грн.

У позовній заяві позивач посилається на ст.ст.1-4, 12-13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Постанову Верховної ради України про введення в дію Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», статтю 3 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, П.13 ч.2 ст. 3 Закону України « Про судовий збір», ст.ст.1167, 1168, 1172, 1173, 1174, 1175, 1176, 1177, 1190, 1195, 1202, 1205, 1208 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст.1, 3-9, 19-25, 27-28, 32, 34, 38, 40, 43, 46, 48, 55-64, 68, 116, 119, 124, 125, 129, 129-1, 130, 140-143, 154-161, Конституції України, Міжнародні договори згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та просить суд стягнути за рахунок державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 250 000 грн. шляхом зарахування на рахунок позивача за наданими реквізитами.

Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві відповідачем Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області внаслідок постановлення у справі № 396/630/20 постанови, яку надалі скасував суд апеляційної інстанції, та постанови від 12.06.2020 року, за якою, на думку позивача, суддя Русіна А.А. не здійснила контроль за виконання всупереч ст.129-1 Конституції України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за висновками Великої Палати Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, визначено, що закони України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду, вчинених під час розгляду ним справи, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи.

Хоча позивач не заявляє вимогу у даній справі про визнання протиправними дій суду - одного з відповідачів, вважаючи таку протиправність підставою позову, проте вирішення заявленої до суду-відповідача вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданих протиправними, халатними, на думку позивача, діями судді у справі про адміністративне правопорушення, передбачатиме оцінку таких дій, що є втручанням у здійснення правосуддя судом-відповідачем (подібні за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 61 її постанови від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц і в пункті 22 постанови від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц).

За змістом частин першої та третьої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу; втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). (див., наприклад, висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 62-65), від 13 березня 2019 року у справі № 462/32/17, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 24-26)).

Судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства.

Засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави (пункт 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року).

Беручи до уваги принцип незалежності суду, i) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) має бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); ii) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя може вимагатися тільки від держави; iii) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги до відповідача Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області вказує, що ОСОБА_3 як суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, своїм халатним відношенням до своїх обов`язків, що є ознакою бездіяльності, не здійснила відповідно до статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення від 12.06.2020 року у справі №396/630/20, затягнула розгляд справи №396/630/20, та як наслідок 06.08.2020 року постановила рішення, яке Кропивницьким апеляційним судом 23.12.2020 скасоване як незаконне та протиправне та складає 33,4 % від загальної суми вимоги про відшкодування шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що постановою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіної А.А. від 12.06.2020 року залучено захисника до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Доручено керівнику Новоукраїнського бюро правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за призначенням та повідомити про необхідність його прибуття на 13-15 год. 01 липня 2020 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області.

Крім того, постановою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіної А.А. від 06.08.2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП провадженням закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зазначене, на вимоги позивача, заявлені до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди не поширюється на юрисдикцію судів, оскільки ні суддя, як посадова особа, що здійснює правосуддя, ні суд, як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, яка бере участь у цивільній справі. Винятком є лише випадки, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не як орган, що здійснює правосуддя.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, постанові Верховного Суду від 10 січня 2018 року у справі № 61-1091св17, а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 14-90цс18, від 21 листопада 2018 року у справі № 14-399 цс18, від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17.

Зазначений правовий висновок також детально викладено в постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі №526/2147/19.

Отже, суд приходить до висновку, що ні суддя, як посадова особа, що здійснює правосуддя, ні суд, як орган, що здійснює правосуддя, не можуть бути відповідачами у зазначеній справі.

З огляду на наведене, суд вважає , що наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, розгляд яких не підлягає здійсненню в порядку цивільного судочинства на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 27.06.2022 року.

Головуючий суддя Альона Володимирівна Бадердінова