Справа № 466/4351/22
Провадження № 2-н/466/714/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

«29» червня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 14 664,45 грн. та судових витрат у виді сплаченого заявником судового збору.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Суддею встановлено, що в заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що за період з 01.11.2021 по 01.06.2022 у боржника наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 14 664,45 грн.

Заявником до заяви про видачу судового наказу долучено довідку № ТзОВ «Львівенергозбут» від 30.05.2022, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якого є ОСОБА_1 , зареєстровано дев`ять осіб, з яких вісім повнолітніх осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також неповнолітня дитина, а саме: ОСОБА_9 . Однак, вимога про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію пред`являється лише до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Частина 3 ст. 156 ЖК України покладає на членів сім`ї власника будинку (квартири) обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово комунальні послуги» зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

За встановлених суддею обставин в їх сукупності розмір заборгованості, який заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 не можна вважати безспірним, а тому, всупереч вимогам ч.3 ст.19 ЦПК України, щодо нього може існувати спір про право.

Керуючись ст.19, 76, 77, 80, 89, 95, 161, 165, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Д. Б. Глинська