Справа № 454/4255/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказавши, що вона є онукою ОСОБА_2 , 1990 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На випадок своєї смерті остання залишила заповіт, згідно якого усе належне їй майно заповіла позивачці.

Згідно рішення Сокальського районного суду від 23.04.2010 р., справа №2-977/10 за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 на її ім`я було видано сертифікат серії ЛВ №11759 на земельний пай, орієнтовною площею 3.25 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташованої на території м.Великі Мости.

Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку (пай) однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку.

Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий у відповідності до Програми приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області, яка в часі випереджала врегулювання питання видання та реєстрації сертифікату на загальнодержавному рівні, а тому за формою сертифікат не відповідає вимогам вищенаведених Указу Президента України та Постанови Кабінету Міністрів України, то на даний момент позивачі не мають можливості прийняти спадщину, а тому змушені звернутися до суду із позовом та просять визнати за ними право власності на спадкове майно.

Позивач та його представник - адвокат Брух А.О. подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки за позивачем може бути визнано право, а не право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із досліджених свідоцтв про народження та свідцотва про шлюб вбачаєтсья, що позивачка являється онукою ОСОБА_2 .

Із дослідженої копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11759 встановлено, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження райдержадміністрації від 24.03.1997р. №127 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,25 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території м.Великі Мости з цільовим призначенням - ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті остання залишила заповіт, на ім`я Позивачки, яка прийняла спадщину.

В свою чергу, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку з покликанням на Указ Президента України від 08.08.1995р. за №720 «Про порядок паювання земель, передачу у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», що стверджується постановою від 06.10.2021 р.

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.3.5. роз`яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 одержала Сертифікат на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємці не мають можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 223, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право на земельну ділянку площею 3.25 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території м.Великі Мости, Червоноградського району, Львівської області згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №11759, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О. А. Веремчук