Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1530/22

Провадження № 2/126/613/2022

"27" вересня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування як за спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2

частину житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бершадь Вінницької області померла моя її мати ОСОБА_3 ..

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 при житті вчинила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши їй вищезазначений житловий будинок.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , вона прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом у встановлений шестимісячний строк. Інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилася у встановленому законом порядку.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/203 від 27.11.2021 року.

З довідки № 22 від 08.02.2022 року виданої Бершадською міською радою Гайсинського району вбачається, що станом на 15.04.1991 року (на час набрання законної сили Закону України «Про власність») житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи - колгоспний двір, а ОСОБА_3 при житті була головою даного колгоспного двору і не втратила частку у його майні.

Вона є спадкоємцем за заповітом померлої матері, спадщину після її смерті прийняла у встановленому законом порядку, але оформити вищезазначене спадкове майно позбавлена можливості внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушена звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не явилася, до початку розгляду справи по суті, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явилася, надала на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бершадь Вінницької області померла мати позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/2 частину житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого 29.04.2020 року; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 08.10.1964 року; матеріалами технічного паспорту на житловий будинок.

ОСОБА_3 при житті вчинила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши позивачу вищезазначений житловий будинок, що підтверджується копією заповіту від 13.03.2013 року, посвідченого посадовою особою Ставківської сільської ради Бершадського району, реєстраційний номер 16.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 позивач прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом у встановлений шестимісячний строк. Інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилася у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою № 23 від 08.02.2022 року виданою Джулинською сільською радою Гайсинського районуу.

Маючи намір оформити спадкове майно належним чином ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/203 від 27.11.2021 року.

Встановлено, що ОСОБА_3 при житті не зареєструвала своє право власності на житловий будинок, відповідно до встановленого законодавством України порядку.

Факт набуття ОСОБА_3 права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 22 від 08.02.2022 року виданої Бершадською міською радою Гайсинського району вбачається, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи - колгоспний двір, а ОСОБА_3 при житті була головою даного колгоспного двору і не втратила частку у його майні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів) які підтверджують право приватної власності, то відповідно до вищезазначеної довідки № 22 від 08.02.2022 року станом на 15.04.1991 року житловий будинок по АДРЕСА_2 відносився до суспільної групи - колгоспний двір, ОСОБА_3 при житті була головою даного колгоспного двору, позивачка ОСОБА_1 членом даного колгоспного двору.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2 частину житлового

будинку, розташованого по

АДРЕСА_1 , загальною площею 98,8 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідною часткою господарських будівель та споруд: прибудова - літера «А1», літня кухня - літера «Б», сарай - літера «В», погріб - літера «Впід», споруди-1,2, який належав

померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь