КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5774/2022
Справа 382/1044/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Яготинського районного суду Київської області в складі судді Кисіль О.А., постановлену в м. Яготин 23 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про заміну сторони виконавчого провадження,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просила замінити боржника по справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 коштів на спадкоємця - ОСОБА_3 , та видати виконавчий лист, за яким боржником за рішенням у справі є спадкоємець ОСОБА_4 - ОСОБА_3 .

Заяву мотивовано тим, що на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2018 року у справі № 382/1044/17, яким було частково задоволено її вимоги та стягнуто з відповідача на її користь 18763,67 грн. та судові витрати, вона отримала виконавчий лист та звернула його до виконання. 31 серпня 2018 року Яготинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчий лист повернуто їй без виконання в зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, його спадкоємцем є ОСОБА_3 .

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заявник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що єдиною підставою відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, стало те, що спадкоємцю померлого боржника ОСОБА_3 не було видано нотаріусом свідоцтво про спадщину, з чим заявник погодитися не може, оскільки у даній справі суду необхідно було з`ясувати лише ту обставину, чи прийняла спадщину після смерті боржника особа, зазначена у заяві про заміну сторони виконавчого провадження.

Вказувала, що за змісту судового рішення взагалі не вбачається мотивації висновку суду щодо обставин заміни сторони боржника у зобов`язанні, а наводяться обставини щодо заміни сторони кредитора у зобов`язанні, що не відноситься до предмету поданої ОСОБА_1 заяви.

Наголошувала, що судом першої інстанції неправильно зазначено строк на апеляційне оскарження.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2018 року в справі № 382/1044/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_4 18763,67 грн. в порядку регресу (а. с. 70 - 72).

19 березня 2018 року ОСОБА_1 одержано виконавчий лист (а. с. 81).

Постановою головного державного виконавця Яготинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 05 квітня 2018 року на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_4 накладено арешт (а. с. 86).

На а. с. 85 знаходиться копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеної у ВП № серпня 2018 року головним державним виконавцем Яготинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 382/1044/17, підставою повернення зазначено п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

На а. с. 139 - 151 знаходиться копія спадкової справи № 104/200 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , згідно якої 04 серпня 2020 року до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж. звернулися дочка померлого ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, та син померлого ОСОБА_6 з заявою про відмову від спадщини.

Відомості про інших спадкоємців першої черги за законом в матеріалах справи відсутні.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції керувався ст. 4, 55, 442 ЦК України, застосував ст. 512, 514, 1218 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та виходив із того, що обов`язок боржника ОСОБА_4 щодо сплати заборгованості, присудженої судом на користь ОСОБА_1 за його життя, не припинився внаслідок смерті останнього і право щодо вимоги перейшло до його спадкоємців, однак станом на теперішній час свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавалося.

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання по сплаті присуджених судовим рішенням грошових коштів входять до складу спадщини.

Положеннями ст. 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Із матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса відповідно до ст. 1269 ЦК України.

Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_3 щодо сплати грошових коштів, присуджених судом ОСОБА_1 (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців в межах успадкованого ними майна.

З урахуванням того, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із статтею 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, то відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18).

Наведені вимоги закону та роз`яснення Верховного Суду залишилися поза увагою суду першої інстанції, яким зроблено передчасні та помилкові висновки про відмову в задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні, причому мотиви, з яких суд дійшов таких висновків, всупереч вимогам ст. 260 ЦПК України, не зазначені взагалі.

Натомість, судом першої інстанції застосовано ст. 512, 514 ЦК України, якими регулюються підстави заміни кредитора у зобов`язанні, та обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні, що не має відношення до заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, судом першої інстанції було застосовано норми матеріального права, які не підлягали застосуванню.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в порушення вимог ст. 354 ЦПК України судом першої інстанції було неправильно визначено строк реалізації права на апеляційне оскарження ухвали, та наведено зміст ст. 294 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року, а саме, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Вимога апеляційної скарги про видачу виконавчого листа з зазначенням нового боржника апеляційним судом не вирішується, оскільки не відноситься до компетенції апеляційного суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат та стягує з заінтересованої особи ОСОБА_3 на користь заявника ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року скасувати і прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, а саме сторону боржника на його спадкоємця - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 496,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.