Справа № 426/3572/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2022 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі :

головуючого судді Половинки В.О.

за участю секретаря судового засідання Гашинської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 квітня 1988 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 352. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З липня 2014 року фактично шлюбні відносини та сімейне життя між ними припинено. Спільне господарство між подружжям не ведеться. Сім`я розпалась з початком бойових дій на Сході України, внаслідок чого їх спільне життя є неможливим. Шлюб існує лише формально. Примирення між ними не можливе. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спір про поділ майна на момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу відсутній.

Просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 29 квітня 1988 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 352. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить розглянути справу у його відсутність.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до повторно виданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 29 квітня 1988 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області складено відповідний актовий запис № 352. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 », прізвище дружини - « ОСОБА_3 » (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають

Як вбачається із позовної заяви, шлюбні стосунки та спільне проживання між позивачем та відповідачем фактично припинені з липня 2014 року. Шлюб між ними носить формальний характер, сімейні відносини притаманні подружжю не підтримуються. Різні погляди на шлюб та сім`ю унеможливлюють її збереження. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються. Спір про поділ майна на момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу відсутній.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя,що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, мають різні погляди на життя, шлюб та сімейні цінності. Між сторонами припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 29 квітня 1988 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 352.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_3 »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Суддя В.О. Половинка