УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року місто Чернігів

Справа №751/2609/21

Провадження №2/751/402/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мірошник В. П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не прибув)

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (не прибули)

представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шевченко О.А.

представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Данич О.С.

треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Куранков К.М., (не прибув)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Куранков Костянтин Миколайович про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та застосування наслідків його недійсності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03.07.2019 року, посвідченого 03.07.2019 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М. за номером 415; витребування квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 з її чужого незаконного володіння та повернення у власність ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48235883 від 14.08.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковим К.М.

У судові засідання призначені на 30.05.2022 та 20.06.2022 року позивач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду чи розгляду справи без його участі не звертався.

Судом встановлено, що відповідно до листа Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 18.01.2022 року, громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на постійне чи тимчасове проживання в Україні не видавалась. Рішення про продовження строку його тимчасового перебування на території України понад встановлені законодавством строки УДМС у Чернігівській області не приймалося (а.с.164)

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в базі даних не виявлено (а.с.171).

За таких обставин, суд вважає, що рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень особисто ОСОБА_1 за адресою у АДРЕСА_2 , та відправлені ним заяви із електронної почти, не відповідають дійсності.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шевченко О.А. у судовому засіданні висловив думку, що позов ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача. Пояснив, що у матеріалах справи наявне зворотнє повідомлення, згідно якого судову повістку отримав позивач ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , проте відповідно до отриманих на запит відповідей позивач державний кордон України не перетинав, не відомо хто направляє до суду заяви про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Данич О.С. підтримав думку адвоката Шевченка О.А.

У судове засідання відповідачі та треті особі не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Третя особа приватний нотаріус Куранков К.М. надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 173).

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позову заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Правове значення у даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13, який суд враховує під час розгляду цієї справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач, який повторно не з`явився у судове засідання, належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення. У той же час, в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, оскільки належним чином повідомлений позивач без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання, що крім іншого, може свідчити про втрату інтересу позивачем до зазначеної цивільної справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що залишення його позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та застосування наслідків його недійсності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння слід залишити без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача до судового засідання без поважних причин.

Керуючись статтями 223, 257, 260, 352-355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Куранков Костянтин Миколайович про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та застосування наслідків його недійсності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 24 червня 2022 року

Суддя С. М. Ченцова