Справа №534/243/22
Провадження №2/534/507/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2022 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення часу спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб з ОСОБА_2 , що зареєстровано Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області 23 січня 2012 року за актовим записом №01 та визначити час спілкування з донькою ОСОБА_3 , 2013 року народження без перешкод з боку ОСОБА_1 .

Дослідивши позовну заяву разом із доданими до неї документами, суддя приходить до наступних висновків.

У порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивачем не зазначено:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).

Відповідно ч.1 до ст.4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Як убачається із прохальної частини позову, позивач звертається до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та визначення часу спілкування з дитиною.

Так, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, позивач сплатив судовий збір у встановлених порядку і розмірі в сумі 992 грн 40 коп., а за позовну вимогу про визначення часу спілкування з дитиною, як за вимогу немайнового характеру, позивачем судовий збір не сплачено та не вказано підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, до позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. на користь держави за вимогу немайнового характеру та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Інформацію про розрахунковий рахунок щодо зарахування судового збору позивач може отримати в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://kom.pl.court.gov.ua/sud1612/gromadyanam/tax/.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, у відповідності до ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення часу спілкування з дитиною залишити без руху.

Позивачу необхідно виправити недолік, зазначений в ухвалі шляхом: надання доказів сплати судового збору в сумі 992 грн 40 коп. на користь держави за вимогу немайнового характеру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та викласти обставини, якими позивач обґрунтовує вимогу про визначення часу спілкування з дитиною, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини та надати докази або зазначити про неможливість їх подання із зазначенням де вони перебувають.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначеного в ухвалі недоліку, що починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Солоха