Справа №521/2079/21
Провадження №2-др/521/18/22
23 червня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретарів: Черненко Я.О., Шагаки О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
06 вересня 2021 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат, в якій зазначено, що протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, представник відповідача надасть суду докази надання правничої допомоги позивачу. Крім того, про такий намір було заявлено під час судових дебатів 8 червня 2022 року.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкодизалишено без задоволення.

10 червня 2022 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат, акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 01 від 02 вересня 2021 року, та акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 02 від 08 червня 2022 року. Із заяви вбачається, що в межах даної справи правову допомогу відповідачу надає адвокатське об`єднання «Г.М.Партнерс» в особі адвоката Румянцева О.Г. на підставі договору про надання правової допомоги № 15/21 від 01.03.2021 року. Відповідно до п. 2.2 договору про надання правової допомоги від 04.03.2021 року сторони встановили погодинну оплату з розрахунку 3000 грн/година. Відповідно до детального опису наданих послуг вартість послуг становить 36500 грн., які представник відповідача просить стягнути з позивачів на користь відповідача.

23 червня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат, які обґрунтовані відсутністю доказів фактичних витрат на правову допомогу з боку відповідача ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши заяву представника відповідача про розподіл судових витрат, ознайомившись з матеріалами справи приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

За правилами частини 2, 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначеному частиною 2 цієї статті суд ухвалює додаткове рішення в порядку передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Згідно з п. 3, ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 5, ч. 2 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.

01 березня 2021 року відповідач та адвокатське об`єднання «Г.М. Партнерс» уклали договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 2.2 якого, сторони встановили погодинну оплату з розрахунку 3000 грн./година (т. 1, а. с. 142-145 ).

Стосовно відповідача ОСОБА_3 адвокатом Румянцевим О.Г. була надана правнича допомога на суму 36500 грн., що підтверджується актом прийому-передачі наданої правової допомоги № 01 від 02 вересня 2021 року, та актом прийому-передачі наданої правової допомоги № 02 від 08 червня 2022 року.

За приписами п. 2.5 договору клієнт оплачує правничу (правову) допомогу на підставі виставленого Рахунку (рахунків).

Вищевикладене дає суду підстави вважати, що з позивачів на користь відповідача належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 36500 грн.

При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини шостої статті 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від сторони позивачів клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило.

У зв`язку з тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , та не вирішено питання про судові витрати, суд вважаєза необхідне ухвалити додаткове рішення, та стягнути з позивачів витрати на професійну правничу допомогу пропорційно заявлених вимог.

Керуючись ст. 133,141, 246, 264, 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28543 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7957 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім ) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева