ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/5725/20

провадження № 22-ц/4809/224/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М.,Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року у складі судді Павелко І. Л. і

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про уточнення предмету позову просив:

- припинити стягнення з нього аліментів на утриманн повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу у зв`язку з припиненням нею навчання в Британському університеті Royal Holloway University of London, з 15 червня 2019 року;

- стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 травня 2020 року у справі № 404/2935/19 позивача зобов`язано виплачувати ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019, щомісячно та до закінчення навчання 30.06.2022, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23-х років.

Вказане рішення було мотивовано тим, що відповідач навчається у Британському університеті Royal Holloway University of London, агентом якого в Україні є компанія STUDY.UA.

У позивача викникли обґрунтовані сумніви з приводу того, що донька продовжила навчання у вказаному університеті після закінчення підготовчого курсу, оскільки при розгляді справи № 404/2935/19 ОСОБА_2 не було надано ні контракту, ні доказів оплати навчання з вересня 2019 року по червень 2022 року.

У відповіді на адвокатський запит, компанія STUDY.UA, яка надавала відповідачу послуги бронювання освітнього курсу в зазначеному університеті на один академічний рік з вересня 2018 року, зазначила, що будь-яка інформація щодо навчання ОСОБА_2 в Royal Holloway University of London з вересня 2019 року по червень 2022 року у товариства відсутня.

З огляду на те, що у ОСОБА_2 немає жодної інформації щодо її навчання у вказаному університеті, позивач звернувся до суду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) у зв`язку з припиненням нею навчання в Британському університеті ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON.

В задоволенні позовних вимог щодо припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 з 15.06.2019 - відмовлено.

Відкликано виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда за

постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.05.2020 по справі №404/2935/19, 22-ц/4809/714/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019, щомісячно та до закінчення навчання 30.06.2022, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23-х років, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т. В.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем доказів навчання ОСОБА_2 до суду не надано, а тому судпершої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції, враховуючи, що стягнення аліментів припиняється з моменту набрання рішенням законної сили, вважав за необхідне в задоволенні позовних вимог щодо припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 саме з 15.06.2019 відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 з 15.06.2019 та задовольнити позовні вимоги повністю, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 261 грн 20 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обстаивн, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, має право на припинення такого обов`язку у певному періоді, з якого такий обов`язок виник.

У справі № 404/2935/19 аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто починаючи з 24.04.2019, а тому із зазначеної дати по дату набрання законної сили оскаржуваним рішенням суду за позивачем буде рахуватись борг, хоча рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не приступила до навчання в Британському університеті Royal Holloway University of London.

Таким чином, оскаржуване рішення не в повній мірі сприяє захисту порушеного права ОСОБА_1 , адже тільки розгляд справи судом першої інстанції тривав більше року.

Крім того, суд першої інстанції, обгрутовуючи свою відмову в задоволенні позовних вимог про припинення стягнення аліментів з 15.06.2019 посилався на положення Постанови Пленуму Верховоного суду України № 3 від 15.06.2019, яка не містить відповідних роз`яснень, зазначених в рішенні суду.

В апеляційній скарзі адвокат Усатенко В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вважає, що позовні вимоги не підтверджуються жодними доказами, а ґрунтуються на припущеннях.

Факт неукладання будь-яких договорів з ТОВ «Ворлд-Тревел» не є доказом того, що відповідач не навчається в університеті, адже із вказаним товариством відповідач укладала договір тільки на період підготовчих курсів для вступу в університет.

Крім того, постановою Кропивницького апеляційного суду 06.05.2020 у справі № 404/2935/19 встановлено факт навчання відповідача з 2019 року.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні всупереч ч. 4 ст. 82 ЦПК України піддав оцінці докази та обставини, які вже були дослідженні у зазначеній вище справі, як наслідок фактично переглянув постанову Кропивницького апеляційного суду від 06.05.2020 № 404/2935/19.

Крім того, відповідачу було відкрито навчальну візу, а за 2019 -2020 роки сплачено навчання в університеті.

Відповідач зазначає, що у Великобританії здійснюється електронний документообіг, а тому всі документи знаходяться в електронному стані та надати оригінали документів у паперовій формі неможливо.

Суд першої інстанції, всупереч принципу змагальності поклав весь тягар доказування лише на відповідача і витребував оригінали електронних документів або їх легалізовані копії.

При цьому, враховуючи, що згідно Закону України від 10.01.2002, Україна приєдналась до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 05.10.1961, державою-учасницею якої Великобританія, надати легалізовані копії неможливо надати.

Крмі того, судом першої інстанції не було надано оцінку копіям паспорту для виїзду за кордон відповідача, та було надано неправильно оцінку довідкам АТ КБ «ПриватБанк».

Від адвоката Шаповалова Д. В., який представля інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2021.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Шаповалов Д. В. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та заперечував проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 адвокат Усатенко В. Ю. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та заперечував проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 позовні вимоги ОСОБА_2 до позивача задоволені та стягнуто на її корись аліменти на утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 24.04.2019 щомісячно і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 .

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 задоволено частково, вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 24.04.2019, щомісячно та до закінчення навчання 30.06.2022, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23-х років.

Позовні вимоги ОСОБА_2 у справі № 404/2935/19 щодо стягнення з позивача аліментів на її користь до досягнення нею 23 річного віку, у зв`язку з навчанням мотивовані тим, що вона навчається у Британському університеті ROYAL HOLLO WAY UNIVERSITY OF LONDON.

З наданих ОСОБА_2 документів до позовної заяви у справі № 404/2935/19 вбачається, що агентом Британського університету ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON в Україні є компанія STUDY.UA, A13882, ОСОБА_2 було запропоновано місце на підготовчому курсі у Міжнародному навчальному центрі ROYAL HOLLO WAY UNIVERSITY OF LONDON період навчання з 24.09.2018 по 14.06.2019, з подальшим здобуттям повної вищої освіти (ступінь бакалавра з гуманітарних наук) період навчання з вересня 2019 року по червень 2022 року. ОСОБА_2 було присвоєно код студента № 2450200.

На адвокатський запит від 01.07.2020 направленого на адресу агента Британського університету ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON в Україні ТОВ «ВОРЛД -ТРЕВЕЛ» ТМ «Українська освітня компанія «STUDYUA» була надана інформація що між ОСОБА_3 (матір ОСОБА_2 ) та ТОВ «ВОРЛД - ТРЕВЕЛ» 18.05.2018 був укладений договір про надання послуг бронювання освітнього курсу за кордоном щодо надання заявки на бронювання програми підготовки до вступу (Foundation) в ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON на один академічний рік з вересня 2018 року для ОСОБА_2 . Вказану підготовку ОСОБА_2 . ОСОБА_3 оплатила в повному обсязі. Будь - яка інформація щодо навчання ОСОБА_2 в ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON з вересня 2019 року по червень 2022 року у товариства відсутня.

З відповіді Державної прикордонної служби України від 06.08.2021 щодо інформації з приводу того, скільки разів з липня 2019 року по теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перетинала кордон України для поїздок на навчання до Великої Британії вбачається, що відповідач перебувала у Великій Британії з 03.12.2019 по 13.12.2019, що також підтверджується копією паспорту.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доказів навчання ОСОБА_2 до суду не надано, а тому наявні підстави для припинення стягнення аліментів з позивача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання.

3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України).

Відповідно до положень частини першоїстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності під час розгляду справи судом визначає можливості й обов`язки сторін щодо доказування.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

У справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року (справа №917/1307/18) розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

З огляду на викладене, звертаючись до суду з позовом про припинення обов`язку з утримання поновлітньої доньки, саме на позивача покладається обов`язок доведення наявності факту припинення навчання донькою.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019, щомісячно, та до закінчення навчання 30.06.2022, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23-х років.

Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп (том 1 а. с. 5-8)

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 до суду першої інстанції було надано відповідь ТОВ «Ворлд-Тревел» Вих. № 02/09/2019 від 07.09.2019, в якій зазначено, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Ворлд-Тревел» 18.05.2018 був укладений договір про надання послуг бронювання освітнього курсу за кордоном щодо подання заявки на бронювання підготовки до вступу в ROYAL HOLLOWAY UNIVERSITY OF LONDON на одник академічний рік (з вересня 2018 року) для ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 оплатила закордонному навчальному закладу навчання своєї дочки у повному обсязі.

Крім того у вказаній відповіді зазначено, що інформація звернення ОСОБА_3 до ТОВ «Ворлд-Тревел» щодо подальшого зарахування ОСОБА_2 у вказаний університет зі здобуття повної освіти із вересня 2019 року по червень 2022 року у твориства відсутня (том 1 а. с. 4).

Разом з тим, з вказаної відповіді вбачається, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Ворлд-Тревел» було укладено угоду тільки для надання послуг на період підготовчих курсів тривалістю один рік, а тому дані, вказані у відповіді, щодо того, що у твориства відсутня інформацію про подальше навчання ОСОБА_1 , не можуть достовірно підтверджувати той, факт що ОСОБА_1 після проходження підготовчого курсу не навчається у Британському університеті.

Надані Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України дані, щодо перетину державного кордону України ОСОБА_4 також не є достатнім доказом наявності факту припинення нею навчання (том 1 а. с. 161).

Змістом наданого позивачем електронного листування з приводу перевірки сертифіката підтвердження статусу студента ОСОБА_5 , також не підтверджується доведеність факту припинення відповідачем навчання в Британському університеті (том 1 а. с. 84-91).

На спростування доводів позовної заяви відповідачем до суду першої інстанції було подано копію документу про навчання, з якого вбачається, що ОСОБА_2 було прийнято пропозицію місця у Міжнародному навчальному центрі Royal Holloway за програмою: річний підготовчого курсу для іноземних студентів (гуманітарні та суспільні науки) з 24.09.2018 по 14.06.2019, а також повної вищої освіти (ступінь бакалавра гуманітарних наук) з вересня 2019 року по червень 2022 року (том 1 а. с. 29-32).

Згідно наданих відповідачем копій виписок по рахунку ОСОБА_3 та платіжних доручень в іноземній валюті вбачається, що ОСОБА_3 04.05.2019, 05.09.2018, 29.05.2018, 23.10.2018, 10.01.2019 07.05.2019, 11.08.2021 здійснювала оплату за навчання ОСОБА_2 (том 1 а.с. 33-41, 105, 165).

Крім того, відповідачем було надано копію сертифіката підтверження статусу студента Лондонського університету ОСОБА_6 , який засвідчує статус студента у вказаному університеті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 16 вересня 2020 року, копію рахунку на навчання від 22 жовтня 2020 року та копію інформації про транзакцію від 26 жовтня 2020 року (том 1 а. с. 65-70).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 травня 2020 року у справі № 404/2935/19 було встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 27.08.2001 Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис 1252.

За заявою про прийняття пропозиції іноземця на навчання від 18.05.2018 позивачка прийнята на навчання в Британський університет Роял Холовей в м. Лондон.

Навчання на річному підготовчому курсі для іноземних студентів (гуманітарні та суспільні науки) триває з 24 вересня 2018 року по 14 червня 2019 року.

Навчання для здобуття повної вищої освіти (ступінь бакалавра гуманітарних наук) триває з вересня 2019 року по червень 2022 року.

Копіями платіжних доручень в іноземній валюті та копією виписки по витратах ОСОБА_8 підтверджується, що мати позивача здійснює оплату за її навчання.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналізуючи викладені норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись до суду з позовом про припинення обов`язку утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не довів належними та допустими доказами факт припинення ОСОБА_2 навчання в університеті, а тому відсутні правові підстави для задоволення його позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, внаслідок неправильно наданої оцінки наявним у справі доказам та неправильного застосування норм матеріального і порушенням норм процессуального права, на викладене уваги не звернув, безпідставно переклав обов`язок доказування на відповідача, що свідчить про нівелювання застосуванням принципу змагальності, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що апеляційна скарга адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_2 , є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1 261 грн 20 коп судового збору, які підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_5 , задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про припинення обов`язку з утримання повнолітньої дочки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 1 261 (одна тисяча шістдесят одна) грн 20 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11.02.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко