Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/259/22
Справа № 279/6243/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/6243/21 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, третя особа Коростенська районна державна нотаріальна контора Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 квітня 2020 року, серія НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яку він фактично прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав останній на підставі довідки Іршанської селищної ради Хорошівського району Житомирської області від 12.10.2021 за № 336/13-17/5, згідно якої на підставі запису № 00173-01 погосподарській книзі № 5 за 2016-2021 р.р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконкому Шершнівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 22.04.2020 року за № 203/02-26.

Вона, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого двоюрідного брата.

Звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Коростенського районного міського нотаріально округу Житомирської області отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності у неї правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

З огляду на те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має, а спірний житловий будинок знаходиться на території Коростенського територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та третя особа письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , про причини неявки не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не подав.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 43 роки в с.Старики Коростенського району Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 06.04.2020 року.

З довідки, виданою старостою сіл Шершні, Старики, Десятини за №349/13-17/5 від 21.10.2021 року слідує, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для видачі даної довідки є запис погосподарської книги №5 за 2016-2021 роки.

З виписки із погосподарської книги слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві особистої власності належав ОСОБА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , рік побудови 1957.

Державна реєстрація права власності на вказаний будинок не проводилась.

З довідки №348/13-17/5 від 21.10.2021 року слідує, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала на день смерті в АДРЕСА_1 .

Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав син ОСОБА_2 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 22.02.2019 року слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 подала до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті останнього, внаслідок чого Коростенською районною державною нотаріальної конторою Житомирської області була заведена спадкова справа №279/2020.

Ступінь родинного зв`язку позивача з її спадкодавцем та віднесення її до кола спадкоємців 5 черги за законом стверджується наявними в справі архівними довідками, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Листом за №996/02-14 від 10.11.2021 року в.о. завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори повідомив позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права.

З технічного паспорта, виготовленого Коростенським КП МБТІ слідує, що інвентаризація будинку проведена 25.10.2021 року.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (на даний час втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1268-1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який успадкував вказане нерухоме майно після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського 22,

Третя особа: Коростенська районна держнотконтора Житомирської області, 11500, м. Коростень, вул. Ш.Алейхема, 13, Житомирська область, .

Суддя: О.М.Шульга