Справа № 183/239/22
№ 2/183/2224/22

У Х В А Л А
31 січня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
При цьому, у своїй позовній заяві позивач, скориставшись наданим їй правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, посилається на своє право на звернення до суду за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.
Згідно з положенням п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.
Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Разом з тим, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, виданого на ім`я позивача та наданого суду у засвідченій позивачем копії до матеріалів позовної заяви.
Таким чином, місцем виконання виконавчого напису є м. Новомосковськ Дніпропетровської області.
Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що при поданні позовної заяви позивачем обрано альтернативну підсудність даної справи - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, суд приходить до висновку, що ця цивільна справа віднесена до предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як суду на територіальній юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.
Позовна заява, подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження судом не встановлено.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є справою незначної складності, а тому відноситься до малозначних та відповідно до ст. 274 ч. 1 п. 1 ЦПК України підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження, при цьому суд вважає за необхідне проводити розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін.
Вирішуючи подане представником позивача клопотання, виходжу з того, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Виходячи з викладеного вище, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів необхідно відмовити, оскільки заявником у порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України не надано суду доказів вжиття особою, яка подає клопотання, заходів для отримання цього доказу самостійно, а його доводи про те, що позивач не має можливості самостійно ознайомитися з документами, які стали підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса, спростовуються ч. 7 ст. 8 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 83, 84, 187, 260, 274 ЦПК України, суддя, -
Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у цивільній справі.
Справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Салтисюка Юрія Валерійовича про витребування доказів у справі - відмовити.
Установити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.
Установити позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам ст. 179 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом із відповіддю на відзив.
Установити відповідачеві п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинно відповідати вимогам ст. 180 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом із запереченням.
Установити третій особі п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання письмових пояснень щодо позову, які повинні відповідати вимогам ст. 181 ЦПК України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а докази такого направлення надані суду разом з поясненнями.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 31 січня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна