Справа № 211/5374/18
Провадження № 2/211/52/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 05.08.2016 року в розмірі 21075,64 грн., яка складається з наступного: 4513,69 грн. тіло кредиту, 8374,57 грн. - заборгованість по відсотками за користування кредитом; 6707,59 грн. - заборгованість з пені, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 979,79 грн. штраф (процентна складова), (а.с. 5-6 - розрахунок) та яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві шляхом проставлення підпису стилусом в планшеті працівника банку, така форма укладання договорів передбачена законом.

28.01.2019 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2018 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувано.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Надав відповідь на відзив згідно якої, вказано, що ОСОБА_1 звернувся до банку позивача з метою отримання кредиту та 05.08.2016 року підписав заяву № б/н , згідно якої отримав в кредит 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. Був ознайомлений з умовами надання кредитних послуг банком. Договір був укладений в електронному вигляді. Відповідач не виконує обов`язків щодо погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач до суду надав відзив з якого вбачається, що в серпні 2016 року він влаштувався працюват на АТ "Укрзалізниця" та в банку відповідача оформлював зарплатну карту, йому надали і кредитну також, з лімітом 2300,00 грн. З 01.04.2017 року з заробітної плати відповідача було утримано 2772,28 грн., та відповідач думав, що заборгованість погашена в повному обсязі.

19.09.2019 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою відповідача по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 . З метою проведення експертизи забов`язано ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надати експертам Харківського НДІСЕ імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса ( місцезнаходження 61177, м. Харків, вул. Золочівська, буд. 8а, тел. оригінал "Анкети-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке" від 05.08.2016 року № б/н. Провадження по справі було зупинено.

07.02.2020 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від експерта Харківського НДІСЕ імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів з підписами та зразками вільних підписів ОСОБА_1 25 арк, різнохарактерні зразки записів та документи з записами ОСОБА_1 на 20 арк, та інші експериментальні зв`язки підписів стоячи, сидячи, під різними нахилами і т.д.

14.05.2020 року від експерта Харківського НДІСЕ імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи так як відсутні оригінал заяви та вільні зразки підписів ОСОБА_1 ..

20.05.2020 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відновлено провадження по справі у зв`язку з неможливістю проведення судової почеркознавчої експертизи та справу призначено до розгляду на 12.06.2020 року. З цього часу банком до суду на багаторазові витребування не надано оригіналу анкети заяви, а відповідачем ОСОБА_1 , який мав би бути зацікавлений в найшвидшому наданні всіх затребуваних у нього зразків підпису, протягом 2 років до суду не надано всіх вільних зразків підпису, додаткових документів з підписами ОСОБА_1 та не сплачено за проведення експертизи.

15.06.2022 року ОСОБА_1 , не надаючи витребуваних у нього зразків підписів, звернувся до суду з клопотанням про витребування оригіналу анкети-заяви від позивача, але суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви так як, таке клопотання вже вирішено судом ухвалою від 19.09.2019 року, оригінал анкети-заяви витребувано, суду позивачем надано відповідь на витребування, яка надійшла 13.06.2022 року, а тому немає необхідності в повторному витребуванні, яке призведе до затягування розгляду справи.

З огляду на тривалий час розгляду справи та на неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи, з вище вказаних підстав, в тому числі через зловживання своїми правами відповідачем ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про можливість, враховуючи вище викладене, відповідно вимогам частини першої статті 223 ЦПК України, розгляд справи здійснити на підставі наявних в справі доказів за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № б/н від 05.08.2016 року, ОСОБА_1 отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7 - копія анкети-зави). Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 5100,00 грн. картка "Універсальна". В своєму відзиві ОСОБА_1 зазначає, що в нього стягувалися кошти на погашення кредиту та він вважав його погашеним, а отже кредитні кошти він отримував.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17 (провадження № 61-684св18) зазначено, що надані позивачем Умови та Правила,вкредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з позичальника непогашеного тіла кредиту та процентів за користування кредитом, розмір яких сторони обумовили в анкеті-заяві.

У анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена .

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відсоткової ставки, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, тощо.

До суду позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому зазначено в тому числі базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, штрафні санкції.

Однак зазначений витяг не підписаний відповідачем.

Верховний Суд в постанові від 30 червня 2021 року по справі № 690/328/20-ц (провадження № 61-6467 св 21) зазначив, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Враховуючи викладене та судову практику Верховного Суду в подібних спірних правовідносинах, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 4513,69 грн..

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не доведено, що позичальник брав на себе зобов`язання зі сплати прострочених відсотків, та пені.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ Приватбанк є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.08.2016 року у розмірі 4513,69 грн. за тілом кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 377,36 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) суму заборгованості за договором № б/н від 05.08.2016 року тіло кредиту в розмірі 4513 (чотири тисячі п`ятсот тринадцять) гривень 69 копійок та судовий збір в розмірі 377 (триста сімдесят сім) гривень 36 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 червня 2022 р.

Суддя: Н. О. Сарат