Провадження № 2/761/5803/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

за участі позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначених договором про спільне утримання дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л., зареєстрований за №1248, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 з твердої грошової суми в розмірі 2 000,00 грн. на 1/3 частину від усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що між сторонами 24.06.2016 року був укладений договір про спільне утримання дитини згідно з яким батько має сплачувати аліменти щомісяця не пізніше 28 числа поточного місяця в сумі 2 000,00 грн.

На підставі положень статті 192 СК України та враховуючи, що дитина проживає з позивачем, стан здоров`я дитини - дитина щомісячно потребує значних фінансових витрат, а аліментів, які сплачує батько є недостатньо та після укладення договору про спільне утримання дитини у відповідача змінився майновий стан - він має стабільний дохід, придбав автомобіль, відчужив нерухоме майно у 2018 році, у зв`язку з високими цінами на товари, продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни та догляду за здоров`ям дитини, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Крім того позивач зазначає, що відповідач не має на утриманні інших дітей, батьки на його утриманні не перебувають, інших утриманців також не має.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги не направив.

А тому у відповідності до положень статей 223 та 280 ЦПК України суд, за згоди позивача, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.08.2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.02.2016 року (справа №754/16412/15-ц) шлюб між сторонами розірвано.

24.04.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали Договір між батьками про спільне утримання дитини. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1248.

За умовами вказаного договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання щомісяця, але не пізніше 28 числа поточного місяця сплачувати аліменти на утримання сина, у вигляді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін встановлений у розмірі 2 000,00 грн. Сума аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач належним чином виконував власні зобов`язання щодо сплати аліментів, однак вказаних коштів - 2000,00 грн. на даний час не достатньо для належного матеріального забезпечення дитини.

Стаття 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В той же час, відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала, що враховуючи стан здоров`я дитини та зміну матеріального відповідача виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2020 року ОСОБА_4 був оглянутий лікарем ортопедом-травматологом та йому було встановлено діагноз: гіпермобільність суглобів верхніх кінцівок і частини суглобів нижніх кінцівок; посилений грудний кіфоз; асиметрія правої і лівої клубових кісток; відмічається помірна вальгусна деформація лівого колінного суглобу; стопи з вираженим зниженням повздовжних склепінь - вроджена прословальгусна деформація стоп ІІІ ступеня, дисплазія поєднувальної тканини; синдром гіпермобільності суглобів; дисплатичний S-подібний сколіоз І ступеню; деформація грудної клітки.

В зв`язку із зазначеним рекомендовано: операція Артроерез на обох стопах; масаж гомілок, стоп, спини; ЛФК загальна щоденно; плавання; ношення ортопедичного взуття; ортопедичний матрас; консультація генетика; «Ростнорма».

Крім того, з декларацій про майновий стан, які подавав відповідач, вбачається, що в 2018 році ОСОБА_3 отримав дохід в розмірі 722 102,00 грн. від відчуження нерухомого майна та придбав автомобіль «Lexus» 2007 року випуску вартістю 15 000,00 грн.

Отже, оскільки після укладення Договору матеріальний стан відповідача покращився, змінився стан здоров`я дитини, який потребує значних матеріальних витрат (як визначено ч.1 ст.182 СК України), суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами підстави для зміни способу стягнення аліментів та розміру аліментів, діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених Договором між батьками про спільне утримання дитини від 24.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л., який був зареєстрований за №1248, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 з твердої грошової суми в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2022 року

Суддя: Н.Г. Притула