ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/360/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/3464/21 Категорія: Биченко І. Я.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2021 року, постановлену в складі судді Биченко І.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, а саме з тих підстав, що зміст позовних вимог не містив способу захисту його прав та інтересів, що передбачений законом чи договором, або іншого способу захисту, який не суперечить закону.

У наданий судом строк позивач направив до суду заяву у новій редакції, відповідно до якої просив суд зобов`язати Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» прийняти рішення про відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення будинку з 07 вересня 2009 року; зобов`язати Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» зробити перерахунок заборгованості з лютого 2018 року по березень 2020 року у загальній сумі 40473 гривень 45 копійок та скасувати таку заборгованість за період з лютого 2018 року по березень 2020 року; визнати, що Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з ОСОБА_1 за послугу централізованого опалення, яку він фактично не отримував, жодного разу не сплативши жодного рахунку, виставленого йому відповідачем.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2021 року суд повторно залишив позов без руху, оскільки до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, суддя розглянув клопотання позивача щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та зазначив, що відсутні підстави для застосування наведених норм права.

У наданий судом строк для усунення недоліків ОСОБА_1 направив до суду заяву, у якій повторно просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також зазначив, що він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Підставою повернення суд вказав те, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Посилання позивача на те, що він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію не є підставою для застосування ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Законодавством не визначено пенсіонерів такими, що звільнені від сплати судового збору лише на тій умові, що вони досягли непрацездатного віку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу на повторний розгляд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він не погоджується з позицією суду щодо того, що позивач не є споживачем послуги з централізованого теплопостачання, оскільки подаючи позов до нього Комунальне підприємство «Смілатеплокомуненерго» стверджує, що ОСОБА_1 є споживачем їхньої послуги із централізованого теплопостачання та ще є боржником за послугу, яку він не отримував. Таким чином, позивач, як споживач комунальних послуг, права якого порушені відповідачем, звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Також судом не враховано, що позивач є пенсіонером і в нього відсутні кошти на сплату судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» вказуючи на необґрунтованість апеляційної скарги, її недоведеність, просить залишити її без задоволення, а судове рішення без змін. Вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 не стосується ні прав, ні обов`язків як споживачів так і надавачів послуг з постачання теплової енергії, а тому норма Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню при розгляді даної справи. Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством розмірах позивач не надав.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи без руху подану позовну заяву в ухвалі від 26 листопада 2021 року суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при подачі позову не дотримано вимог ст. 175- 177 ЦПК України.

Постановляючи 20 грудня 2021 року ухвалу про повернення позовної заяви, районний суд виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, а саме не сплачено судовий збір за подання позову.

У абзаці 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз`яснено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Оскільки позивач звертається за захистом свого порушеного права як споживача послуг, при цьому як заперечує їх отримання так і відповідно до позовних вимог визнає їх, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підпадає під дію положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача передбаченої частиною третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» пільги по сплаті судового збору за подання позову в цій справі та відповідно повернення з цих підстав його позову є помилковим.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374,379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 10 лютого 2022 року.

Судді