Справа № 202/6154/21
(2/199/1478/22)
15 червня 2022 року
справа №202/6154/21
провадження № 2/199/1478/22
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.
учасники справи:
відповідача - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, -
У жовтні 2021 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача про захист прав споживача.
В обґрунтування позову зазначивши, що 19 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №501297413, відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 48 223,00 грн. строком на 60 місяців з відсотковою ставкою 33% річних. Зазначеним договором передбачено комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 868,01 грн., що є несправедливими умовами. У зв`язку з чим просить визнати недійсним умову кредитного договору, викладену в графі платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту додаток №1 до угоди про надання кредиту №501297413 від 19.02.2021 в частині обов`язку сплачувати щомісячно 868 грн. 01 коп. за розрахунково-касове обслуговування.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2022 року справу передано на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська по підсудності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
15 червня 2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення.
В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про розгляд цивільної справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, своїм правом надання відзиву не скористався, до суду не з`явився.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщеним належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №501297413, відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 48 223,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 33% річних.
Договором про надання споживчого кредиту №501297413 від 19 лютого 2021 року передбачено комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 868,01 грн.
Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України "Про захист прав споживачів".
Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, правочин завжди дійсний, але він може бути дійсним умовно. Заінтересована особа може його оспорити, і тоді він втратить силу за рішенням суду.
Згідно до вимог ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні і оспорювані. Нікчемні - ті, недійсність яких прямо встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо). Оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч. 2 ст. 215 ЦК).
У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 19 лютого 2021 року, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України "Про споживче кредитування".
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №501297413, відповідно умов якого позичальник сплачує банку комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 868,01 грн.
Отже, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про недійсність умови кредитного договору, викладеної в графі платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту додаток №1 до угоди про надання кредиту №501297413 від 19.02.2021 в частині обов`язку сплачувати щомісячно 868 грн. 01 коп. за розрахунково-касове обслуговування, а тому позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Керуючисьст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача - задовольнити в повному обсязі.
Визнати недійсним умову кредитного договору, викладену в графі платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту додаток №1 до угоди про надання кредиту №501297413 від 19.02.2021 в частині обов`язку сплачувати щомісячно 868 грн. 01 коп. за розрахунково-касове обслуговування.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992 (девятсот девяносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 15 червня 2022 року.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя О.Б.Подорець