Справа № 950/2731/21
Провадження № 2/950/174/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23 червня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі судді - Косолапа В.М., розглянувши заяву позивача та її представника про відвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмежено відповідальністю «ЗАУЕР», виконавчого комітету Лебединської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Перекрестової Олени Володимирівни, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Глушак Марії Василівни про визнання договору недійсним, припинення речового права, визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації прав, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває вищевказана цивільна справа. Ухвалою від 17.06.2022 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 05.07.2022.

22.06.2022, засобами електронного зв`язку, до суду надійшла заява позивача та її представника - адвоката Нежевело В.В. про відвід судді.

Заява обґрунтована тим, що 17.12.2022 позивач звернулась до суду з позовною заявою до товариства з обмежено відповідальністю «ЗАУЕР», виконавчого комітету Лебединської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Перекрестової Олени Володимирівни, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Глушак Марії Василівни про визнання договору недійсним, припинення речового права, визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації прав, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 22.12.2021 позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків, які 12.01.2022 були усунуті позивачем. Однак, ухвалою суду від 17.01.2022 строк для усунення недоліків позовної заяви було продовжено для визначення які саме дії виконавчого комітету Лебединської міської ради по прийняттю якого саме рішення позивач просить визнати незаконними. 31.01.2022 була подана чергова уточнена позовна заява, однак ухвалою від 07.02.2022 суд повернув позовну заяву позивачу.

Постановою Сумського апеляційного суду від 26.05.2022 ухвалу Лебединського районного суду Сумської області про повернення позовної заяви позивачу - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після повернення матеріалів до Лебединського районного суду Сумської області позивач зазнав грубих порушень прав та законних інтересів від працівників суду, які діяли на виконання розпорядження головуючого судді Косолапа В.М., що стало приводом для звернення до суду та інших установ представником позивача із скаргою від 14.06.2022.

Як зазначають позивач та її представник у своїй заяві, такі дії з боку судді Косолапа В.М. є явним порушенням прав та законних інтересів позивача, суб`єктивним проявом до сторони позивача та проявом свавілля у судовій установі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву позивача та її представника, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що у заяві позивач та її представник не вказують конкретні положення ст. ст. 36, 37 ЦПК України як підставу неможливості розгляду головуючим суддею даної справи, обмежившись викладом обставин, що передували відкриттю провадження у справі.

Крім того, у заяві вказано, що «обставини ніби то незгоди позивача з процесуальними рішеннями та діями судді не застосовується як підстава відводу».

Однак, як підстава для відводу наводяться обставини того, що ухвала, якою позовну заяву повернуто позивачу, була скасована в апеляційному порядку та зазначено: «вже на етапі відкриття провадження по справі рішення головуючого по справі судді Косолап В.М. оскаржені в апеляційному порядку з визнанням дій судді такими, що суперечать чинному законодавству, тобто довіри до такого суду немає».

Таким чином позивач та її представник прямо вказують на те, що джерелом недовіри до суду і підстави для відводу є скасована ухвала такого суду про повернення позовної заяви. Такі доводи позивача та її представника суд вважає необґрунтованими.

Також, у заяві про відвід зазначено, що після повернення матеріалів до Лебединського районного суду Сумської області позивач зазнав грубих порушень прав та законних інтересів від працівників суду, які діяли на виконання розпорядження головуючого судді Косолапа В.М., що стало приводом для звернення до суду та інших установ представником позивача із скаргою від 14.06.2022.

Однак, наведені обставини не відповідають дійсності та спростовуються наступними обставинами.

Так, згідно з положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Так, відповідно до положень п. 13 Розділу ІІІ Інструкції у разі постановлення суддею ухвали про повернення/відмову у відкритті провадження у справі така ухвала надсилається заявникові після її постановлення рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про його одержання разом з позовною заявою/заявою/скаргою та всіма доданими до неї документами.

Тобто як процесуальним законом так і Інструкцією, яка визначає загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами, передбачено, що у разі повернення позовної заяви, така заява повертається позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвалою від 07.02.2022 позовна заява з пакетом документів була повернута ОСОБА_1 , про що в матеріалах справи міститься її розписка (а.с. 67).

Однак, 21.02.2022 ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій вказала про повернення Лебединському районному суду позовної заяви з усіма додатками, зазначивши що у звязку з оскарженням ухвали від 07.02.2022 фактичне повернення позовної заяви з додатками є передчасним.

Слід зазначити, що повернення позовної заяви з матеріалами відповідало як вимогам ст. 185 ЦПК України так і вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Листом від 23.02.2022 за підписом голови суду, вищевказані матеріали були повернуті на адресу ОСОБА_1 (а.с. 95).

Після повернення справи із суду апеляційної інстанції 03.06.2022 (а.с. 92) постало питання про відкриття провадження у справі, для чого позивач була зобов`язана надати суду необхідні оригінали позовної заяви та доданих до неї документів, які були їй повернуті.

Однак, не зважаючи на обізнаність позивача та його представника про скасування ухвали суду від 07.02.2022, вони не надали суду вищевказаних матеріалів та не повідомили суд про їх місцезнаходження.

Крім того, позивач та її представник не зазначили, які саме дії працівників суду були спрямовані на порушення прав позивача та які саме розпорядження головуючого судді Косолапа В.М. вони виконували, а також які підтвердження того, що це були саме розпорядження головуючого, до повноважень якого не відноситься організація роботи суду в тому числі робота канцелярії суду.

З огляду на безпідставність вищевказаних обставин, суд нагадує позивачу та її представнику, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України»).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

За таких обставин, суд вважає заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Нежевело В.В. необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 36-39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Нежевело Валентини Вікторівни про відвід судді Косолапа В.М. по справі № 950/2731/21 визнати необґрунтованою.

Передати заяву про відвід судді Косолапа В.М. по справі № 950/2731/21 на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішуватиме питання про заявлений відвід, в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Косолап