Справа №150/204/22
Провадження по справі №2/78/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Вітковській О.С.,

з участю учасників цивільного процесу:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_2 з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для її утримання не надає, тому просить стягувати із ОСОБА_1 аліменти для її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Позивач в судове засідання не зявилася, в поданому позові просить розглянути справу у її відсутність.

Відповідач позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що працює електромонтером в ПрАТ «Українська авіаційно торгова компанія «АВІОПОСТАЧ» м. Київ, за що отримує заробітну плату, яка в середньому складає близько 7000 гривень, з яких вираховуються аліменти для утримання малолітньої доньки від першого шлюбу. Окрім того, позивачем надається матеріальна допомога матері, якій внаслідок онкологічної хвороби встановлено третю групу інвалідності. Зазначив, що ним в добровільному порядку надається матеріальна допомога позивачу для утримання малолітнього сина, оплачується його лікування.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст., ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, відповідно до ст. ст.81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 02.08.2019 у виконкомі Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №5, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2019 виконкомом Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 22).

Від спільного подружнього життя у сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого 28.09.2020 виконкомом Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 4, 23).

Малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю (тобто, позивачем по справі), перебуває на їх утриманні, про що свідчить довідка, видана виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів Подільського району Вінницької області від 24.05.2022 за №1032 (а.с. 7).

Із медичного висновку державного закладу «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я України» від 25.11.2021, ОСОБА_3 хворіє на ДЦП, спастичний тетрапарез, IV рівень за GMFCS; затримка психічного та мовленнєвого розвитку. G 80.0 Епілептичний синдром, тонічні спазми (медикаментозна ремісія з 08.2021 (а.с. 5). З огляду на зазначені обставини дитина потребує постійного лікування та реабілітації, на що потрібні кошти.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За приписами ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч. ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відтак, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст.77 СК України).

Частиною 1 статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.01.2018 по справі №541/1208/16-ц.

Згідно частин 8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідач працює електромонтером в ПрАТ «Українська авіаційно торгова компанія «АВІАПОСТАЧ», за що отримує заробітну плату, яка в середньому складає 7000 гривень (загальна сума доходу за період з 01.06.2021 по 31.05.2022 без урахування аліментів становить 60558 грн. 51 коп.), що стверджується довідкою про доходи, виданою 07.06.2022 за №12 ПрАТ «УАТК «АВІАПОСТАЧ» (а.с. 57). Із заробітної плати відповідача проводяться відрахування аліментів для утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу (за період з 01.06.2021 по 31.05.2022 становить 15258 грн. 10 коп.).

Так, відповідно до рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 27.06.2018 (справа №150/303/18 (провадження по справі №2/150/138/18) вирішено стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24-26).

Малолітній ОСОБА_3 у зв`язку із хворобою потребує проходження курсу реабілітаційного лікування в ДЗ «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я України». 21.02.2022 відповідачем укладено договір про надання медичних послуг з ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна» та в цей день оплачено лікування сина на загальну суму 17060 грн. (а.с. 30-31; 32), дитина пройшла увесь призначений курс реабілітаційного лікування.

Судом враховується, що відповідачем надається матеріальна допомога своїй матері, якій внаслідок онкологічної хвороби встановлено третю групу інвалідності. Так, як вбачається із копії довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №017437, ОСОБА_6 (тобто, матері відповідача) встановлено третю групу інвалідності загального захворювання) на строк до 01.05.2023 (а.с. 55). Хвороба ОСОБА_6 підтверджено і копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 56).

Суд звертає увагу, що відповідач хворіє, діагноз: синдром Рейно верхніх і нижніх кінцівок, у зв`язку із чим потребує стаціонарного лікування двічі на рік; сечокам`яна хвороба, конкременти лівої нирки, що стверджується копією висновку лікаря хірурга від 13.06.2018 (а.с. 51) та копією довідки військово лікарської комісії від 29.05.2018 №34 (а.с. 52).

01.06.2022 відповідачем директору ПрАТ «УАТК «АВІАПОСТАЧ» подано заяву, в якій він добровільно просить утримувати із його доходів аліменти для утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховувати їх на користь матері дитини ОСОБА_2 (а.с. 49).

Окрім того, судом враховується, що в провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №150/203/22 (провадження по справі №2/150/77/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину (головуюча суддя Цимбалюк Л.П.), яку розглянуто 21.06.2022 із ухваленням рішення (вступної та резолютивної частини) про задоволення позову стягування із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Суд визнає необгрунтованими вимоги позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів її утримання в розмірі в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, що сумарно із присудженим розміром аліментів на утримання неповнолітної дитини від першого шлюбу ОСОБА_5 , а також спільного із позивачем по справі малолітнього сина ОСОБА_3 становитиме максимальний розмір 1/2 частини заробітку (доходу), що може стягуватись при наявності аліментних зобов`язань. Це неприпустимо виключатиме на відповідний період оспорюваного надання утримання позивачу участь батька у додаткових витратах на дитину, які разом з аліментами на утримання дитини становлять пріоритетний обов`язок цих зобов`язань відповідача у відповідності до положень ст.3,27 ст.3 Конвенції про права дитини.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Судом встановлено, що безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач спроможний надавати таку допомогу, суду не надано.

Відповідачем доведено свої заперечення щодо аліментів, які просить стягувати позивач для її утримання як дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, відсутність у нього достатнього заробітку, який би дав можливість сплачувати обумовлену суму аліментів, крім аліментів, які зобов`язаний сплачувати для утримання малолітньої дитини.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на наявність у відповідача інших осіб, яким він зобов`язаний надавати утримання малолітньої доньки, онкохворої матері третьої групи інвалідності, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави.

З врахуванням відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України приходить до висновку, що судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі ст., ст.75, 80, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 141, 142, 263 - 265, 274, 280, 282, 353-355, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 02.09.2019 органом 0538, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_5 , паспорт № НОМЕР_6 , виданий 24.06.2019 органом 0538.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК