Справа № 597/331/22
Провадження №2/597/90/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

До Заліщицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері позивача ОСОБА_5 .

В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно земельну ділянку для ведення товарного сількогосподарського виробництва, площею 3,4646 га, що знаходиться на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, з кадастровим номером :01:001:0610, право власності на яку посвідчено державним актом серії ТР №054445, виданим 10.06.2003 року на ім`я ОСОБА_5 . Правом на прийняття спадщини після смерті матері позивач вчасно скористатись не зміг, оскільки перебував за кордоном та враховуючи спалах коронавірусної інфекції SARC-CoV-2, не мав можливості повернутись в Україну. Після повернення 17.08.2021 року позивач звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріусом було проведено реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі, про що свідчить витяг № 66050008 від 17.08.2021 року, однак позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання такої заяви, із роз`ясненням права звернення до суду з позовом про продовження строку подання заяви для прийняття спадщини. Одночасно нотаріус повідомила, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався, а із заявами про відмову від спадщини звернулись діти спадкодавиці відповідачі по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви, якими просили суд розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.10.2020 року, виданого Товстенською селищною радою Заліщицького району Тернопільської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Гиньківці Заліщицького району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис №81.

У судовому засіданні встановлено, що спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складається із земельної ділянки для ведення товарного сількогосподарського виробництва, площею 3,4646 га, яка знаходиться на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, з кадастровим номером :01:001:0610, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №054445, виданого Заліщицьким районним відділом земельних ресурсів, що стверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.02.2021 року.

На підставі свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 01.12.1967 року судом встановлено, що померла ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, та зазначили, що ОСОБА_2 дійсно перебував за кордоном на час смерті його матері ОСОБА_5 та не мав можливості повернутись в Україну у зв`язку з пандемією.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ч.1 ст.1272 ЦК України, зокрема регламентовано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 21.09.2020 року по справі № 130/2517/18 встановив, що недобросовісна поведінка відповідачів, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, створюють правові підстави, відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України, для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2019 року №61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, зокрема п.24, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Згідно з листом державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України Чаплій А.М. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказаним листом зазначено, що із заявами про відмову від спадщини звернулись діти спадкодавиці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що в залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця.

Оцінюючи викладені у позовній заяві обставини, які були підтвержені наданими представником позивача доказами, що були досліджені у судовому засіданні та оцінку, яким суд надав, грунтуючись на своєму внутрішньому переконанні, суд враховує, що правовідносини, які склались з приводу спадкування у вказаній цивільній справі мали місце у період пандемії, а позивач по справі мав істотні непереборні обставини, що перешкоджали йому своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема віддаленість перебування від місця відкриття спадщини та неможливість повернення в Україну через карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARC-CoV-2, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Із наданих позивачем пояснень, судом встановлено, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання ним заяви про вступ у спадщину.

Таким чином відсутність позивача в Україні на час смерті спадкодавця є поважною причиною пропуску останнім строку для прийняття спадщини, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey) від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд із врахуванням того, що позивач не порушував питання про стягнення в його користь з відповідачів понесених судових витрат, вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.16, 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 211, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 288-289, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_1 , визначити додатковий строк тривалістю 6 (шість) місяців з дня набрання даним рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24.06.2022 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3

Суддя Валентина ШЕВЧУК