Провадження 2/362/1663/22
У х в а л а

"19" травня 2022 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та як законний представник дітей-вихованців: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Гребінківської територіальної громади, Лосятинського старостинського округу, третя особа - Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивачі просять визнати за кожним з них право власності на 1/10 частину земельної ділянки площею 2,4673 га, кадастровий номер :06:009:01:0145, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лосятинської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Перевіривши позов та додані до нього документи, приходжу до висновку про залишення такого без руху з наступних підстав.

Норми ст. ст. 175, 177 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовна вимога про визнання права власності є вимогою майнового характеру. А тому, вивчивши матеріали справи суддя дійшов висновку, що всупереч положенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позивачами ціни позову не визначено.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" надалі - Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Додатки до позову не містять звіту про оцінку спірного майна, а тому вказаний недолік підлягає усуненню, шляхом замовлення позивачами та проведення оцінювачем оцінки майна та виготовлення звіту.

У відповідності до ч. 4 ст. 175, ч. 3 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позовна заява повинна містити підстави звільнення позивача від сплати судового збору, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону. До позовної заяви у разі необхідності додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» (ст. 4) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору для фізичних осіб становить 1% від дійсної вартості майна, а тому позивачам необхідно, після отримання звіту про оцінку майна, сплатити судовий збір у відповідному розмірі з урахуванням вже сплаченого розміру.

Позов містить клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, вказуючи на те, що її підопічні мають статус дітей-сиріт, є малолітніми та малозабезпеченими, а тому не мають змоги оплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12,81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 р. у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач обґрунтувала незадовільним майновим станом малолітніх дітей, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів позивач подала розпорядження районних адміністрацій як органів опіки та піклування, за якими ОСОБА_3 є матір`ю-вихователем дітей вихованців Калініченків, за яких несе відповідальність, отримує державну соціальну допомогу на дітей та грошове забезпечення. Доказів недостатності таких виплати для сплати судового збору у відповідній до вимог частині, позивачем не надано, а тому позивач на час звернення до суду з заявою не надала належних та достатніх доказів того, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у розмірі, що визначено в ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а надані нею документи не відображають її майновий стан та неможливість сплати судового забору.

Звертаю увагу, що чинним цивільним матеріальним правом закріплено положення для захисту спадкових прав малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому такий захист останніми можливий після набуття ними повної цивільної дієздатності.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позов пред`явлено до двох відповідачів, обгрунтування залучення яких позивачами не надано, як і не обгрунтовано не залучення до суб`єктного складу учасників процесу інших спадкоємців, які на рівні із позивачами фактично прийняли спадщину, а також доказів такого прийняття.

Таким чином, усунення вказаних недоліків можливе шляхом подання позивачами позовної заяви в новій редакції.

Оскільки позовна заява містить недоліки, то суддя відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та як законний представник дітей-вихованців: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звільнення від сплати судового збору, - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та як законний представник дітей-вихованців: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Гребінківської територіальної громади, Лосятинського старостинського округу, третя особа - Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравченко Л.М.