ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/418/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/2485/17 Категорія: на ухвалу Єщенко О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л. І., Бородійчука В.Г.

За участі секретаря Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Єщенко О.І., у залі Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 5, 23.12.2021 року, о 12 год. 36 хв., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

14 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 23.06.2017 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Уманським МВ УМВС України у Черкаській області 30.05.1996 року, ІПН НОМЕР_2 у межах заявлених позовних вимог.

31.10.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , з якої вбачалося, що її брат ОСОБА_3 , який є відповідачем у справі помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно із даними свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого Ізмайлівським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 09.09.2014 року. У зв`язку зі смертю брата ОСОБА_2 просила закрити провадження у справі. Вказана заява судом не була вирішена.

01.03.2018 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про залучення співвідповідача у справі ОСОБА_2 , як спадкоємиці належної померлому боржнику ОСОБА_3 квартири та прийняття позовної заяви в новій редакції «про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.09.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

18.12.2020 року на виконання розпорядження керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2020 року здійснено повторний авторозподіл справи та визначено головуючого в даній справі суддю Єщенко О.І.

Ухвалою від 16.02.2021року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно в частині позовних вимог до ОСОБА_3

18.05.2021 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно залишено без розгляду.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті судом згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2017 року, а саме : скасовано арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Уманським МВ УМВС України у Черкаській області 30.05.1996 року, ІПН НОМЕР_2 у межах заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви позивача, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що вважає ухвалу районного суду є передчасною та такою, що не відповідає обставинам справи.

ОСОБА_1 посилається на норму ч. 5 ст. 223 ЦПК України, згідно якої у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи наявна подана особисто позивачем заява до суду від 15.01.2020 року, в якій він просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника у судовому засіданні. У вказаній заяві позивач ОСОБА_1 повідомив про свою довіру до суду та про те, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що особиста участь у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалася, а матеріали справи не містять відповідної ухвали суду.

Скаржник посилається, що судом першої інстанції не враховано, що справа тривалий час перебуває у провадженні суду з 14.06.2017 року, всі наявні докази були подані сторонами до матеріалів справи, що свідчить про можливість її розгляду у відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів справи, що підтверджується поданою позивачем заявою від 15.01. 2020 року.

Тому скаржник ОСОБА_1 вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 лютого 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Пархети А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву зазначається, що ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 року є законною і обґрунтованою, постановленою на вивчених та перевірених у судовому засіданні доказах, які є належними та допустимими, а тому є такою, яка повинна бути залишеною в силі, а апеляційна скарга позивача повинна бути залишена без задоволення.

У відзиві представник відповідача вказує, що з моменту написання позивачем заяви про слухання справи без його участі та участі його представників, у засіданнях неодноразово приймали участь представники позивача, а тому у суду були усі підстави для виклику та допиту у судовому засіданні самого позивача, про що свідчать судові повістки, які належним чином отримував позивач.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Пархета А.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 року по цивільній справі № 705/3138/17, 2/705/2485/17 вважати безпідставною, надуманою, а тому такою, яка повинна бути відхилена і залишена без задоволення, а ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області підлягає залишенню без змін.

Сторони про день, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, що повернулись на адресу суду.

Розгляд апеляційної справи неодноразово призначався до розгляду на 15.02. 2022 року на 10 год., на 16 березня 2022 року на 14 год., на 19 квітня 2022 року на 9 год. 30 хв.

Сторони у судове засідання не з?явлись, представником відповідача та позивачем ОСОБА_1 подані на адресу суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно, прийшов до висновку, що позивач та його представник в судові засідання не з`явилися повторно, при цьому, були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Суд першої інстанції вказав, що позивач та його представник клопотань про розгляд справи без їх участі до суду не подавали, а тому суд дійшов до висновку, що є підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позовних вимог без розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають вимогам закону, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що позивачем була подана заява про розгляд справи без його участі та його представника, у зв`язку з чим суд прийшов до передчасного, помилкового висновку про залишення позову без розгляду, тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 14 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою.

01.03.2018 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про залучення співвідповідача у справі ОСОБА_2 як спадкоємиці належної померлому боржнику ОСОБА_3 квартири та прийняття позовної заяви в новій редакції - «про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно».

15 січня 2020 року на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про рогляд справи без його участі та без участі його представника.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.09.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_2 залучено до справи в якості співвідповідача.

Ухвалою від 16.02.2021року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно в частині позовних вимог до ОСОБА_3

18.05.2021 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Статтею 257 ЦПК України передбачено підстави залишення позову без розгляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з?явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез?явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, слід дійти висновку, що правом на залишення позовної заяви без розгляду, суд наділений лише в разі повторної неявки в судове засідання належно повідомленого позивача, яка в такому разі визнається, як друга неявка поспіль, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез?явлення не перешкоджає розгляду справи.

Стаття 128 ЦПК України передбачає, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов?язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов?язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що сторони були належним чином повідомлені, проте не з`являлися до суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Проте, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно без розгляду, не звернув уваги на той факт, що в матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 від 15.01.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 просить суд розглядати справу без його участі та участі його представника. У заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що довіряє суду та підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі.

На вище вказану заяву суд першої інстанції належної уваги не звернув, не врахував право позивача на розгляд справи без його участі всупереч вимогам нормам процесуального права, тому прийшов до передчасного, помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що згідно п. 5 ч.2 ст. 223 ЦПК України, у випадку, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його відсутність перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою.

Як вбачається із матеріалів справи обов`язковою явка позивача ОСОБА_1 в судове засідання не визнавалась судом першої інстанції. В матеріалах справи не міститься відповідної ухвали про обов`язкову явку позивача ОСОБА_1 чи його представника в судове засідання.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність підстав у суду першої інстанції для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позовних вимог без розгляду, оскільки вказана процесуальна дія буде суперечити завданню цивільного судочинства та не відповідатиме Конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не звернув увагу на подану заяву позивачем про розгляд справи без його участі, не надав оцінки даній заяві при прийнятті ухвали про залишення позову без розгляду, тим самим проігнорував норму ст. 13 ЦПК України, згідно якої учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, та той факт, що позивач вправі подавати заяву про розгляд справи без його участі згідно ст. 211 ЦПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги скаржника є обґрунтованими та підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального закону, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи вище викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до постановлення ухвали з порушенням норм процесуального права, що в силу ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції, тому підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, а ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майно підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на вище викладене, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року слід скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а матеріали даної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року у справі - скасувати.

Матеріали справи ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на спадкове майнонаправити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 .06. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л. І. Василенко