Справа № 594/17/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 в її користь понесених нею витрат на правничу допомогу, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 10 січня 2022 року звернулася до Борщівського районного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з боржника в її користь понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

13.01.2022 Борщівським районним судом винесено судовий наказ, яким вирішено стягувати зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Королівка Чортківського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 січня 2022 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 248 грн. 10 коп.

27.01.2022 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій зазначила, що при винесенні судового наказу, поза увагою суду залишилась її вимога про стягнення з ОСОБА_2 в її користь витрат у розмірі 2500 грн., понесених нею на правову допомогу адвоката, у зв`язку з чим просила суд вирішити питання про стягнення в її користь вказаної суми коштів.

Згідно ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтю 161 цього Кодексу.

Так, статтею 161 ЦПК України передбачено перелік вимог за якими може бути видано судовий наказ, зокрема відповідно до п.4, п.5 ч.1 вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, вимоги про стягнення аліментів входять до переліку тих за якими може бути видано судовий наказ, натомість у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, на підтвердження понесених заявником витрат на правову допомогу остання додала до матеріалів заяви договір про надання правничої допомоги у цивільній справі, акт № 1 надання надання послуг за договором про надання правової допомоги, який є додатком №2 до вказаного договору, додаток №1 до договору про надання правової допомоги, в якому зазначено найменування послуги та вартість однієї години, та відповідну квитанцію.

З системного аналізу положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі і має бути підтвердженим належними та допустимими доказами, при цьому законодавець надає іншій стороні право надавати пояснення, заперечення, докази щодо обгрунтованості заявлених до стягнення судових витрат, натомість у рамках наказного провадження боржник позбавлений такої можливості.

З урахуванням того, що ст. 161 ЦК України не передбачено видачу судового наказу про стягнення витрат на правову допомогу та такі витрати не вважаються безспірними, вони не можуть бути стягнуті з боржника при видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» зазначив, що рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Таким чином, розмір витрат на правову допомогу та їх обґрунтованість має бути встановлено на засадах рівності та змагальності сторін, а тому заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не можуть бути вирішені у наказному провадженні.

Відповідно ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявником заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн., за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку, визначеному ч.1 ст.161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, а тому суд, враховуючи права заявника на компенсацію вказаних витрат, вважає за необхідне відмовити у видачі вказаного судового наказу в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,19,27, 160-166, 186,258,260,353,354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогами про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн. з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: