Справа № 404/8285/21
Номер провадження 4-с/404/58/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, просила: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кіровської державної виконавчої служби м. Кіровограда В.М. Капиш від 15 вересня 2003 року стосовно накладення арешту та заборони на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати арешт та заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування скарги зазначено, що у вересні 2021 року заявнику стало відомо, що квартира за адресою АДРЕСА_1 знаходиться під арештом. З`ясувалось, що 15 вересня 2003 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державним виконавцем В.М. Капиш Кіровського ДВС у м. Кіровоград, згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда, був накладений арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить заявнику на правах приватної власності. В подальшому, з відповіді Кіровського районного суду м. Кіровограда, стало відомо, що вищезазначеної ухвали не існує.

06 вересня 2021 року та 28 вересня 2021 року заявником були направлені скарги з метою зняття арешту з квартири за вищевказаною адресою.

Вважає, що постанова від 15 вересня 2003 року діє всупереч ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 1999р. та 2021 р.) і підлягає скасуванню. Безпідставна заборона яка існує на цей час перешкоджає ОСОБА_1 розпоряджатися своїми правами власника такого майна, що змушує її звертатися до суду з цією скаргою.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2021 року скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2021 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання надала заяву, просила здійснювати розгляд скарги за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до частин 1, 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Заявнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 270194117, дата формування: 12 серпня 2021 року, на підставі постанови, б/н, 15 вересня 2003 року, Державною виконавчою службою Кіровського району, Капиш вх. 1443, накладено обтяження, яке зареєстровано у реєстрі 17 жовтня 2008 року за №8082971, реєстратор: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 вересня 2003 року, державним виконавцем В.М. Капиш державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції на підставі ухвали б/н від 26 серпня 2003 року виданої Кіровським міським судом, накладено арешт на майно ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , з метою забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до відповіді керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 вересня 2021 року, повідомлено, що відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу №2-3301/03 до Кіровського районного суду м. Кіровограда 20 березня 2003 року надійшла позовна заява АА «Феміда» в інтересах КРЕП №8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення квартплати. 27 листопада 2003 року вищезазначена справа розглянута з задоволенням позову, а саме солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь «КРЕП №8» м. Кіровограда 232 грн. 87 коп. заборгованості за надані послуги по обслуговуванню житла. Ухвала про накладення арешту на нерухоме майно по вищезазначеній справі не виносилася. Повідомлено, що цивільна справа №2-3301/03 за позовом ПП «Феміда» в інтересах КРЕП №8 до ОСОБА_1 про стягнення квартплати знищена, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в процесі діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затверджених Наказом Державної судової адміністрації України 11 лютого 2010 року №22.

Відповідно до листа начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 вересня 2021 року, перевіркою Автоматизованою системою виконавчого провадження виявлено, що виконавчих проваджень за якими ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) є боржником, на виконанні у відділі не перебували та станом на 22 вересня 2021 року до відділу не надходило.

Згідно листа заступника начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому від 06 вересня 2021 року, повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі відкриті та завершені виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не перебувають станом на 06 вересня 2021 року.

Відповідно до рішення місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 27 листопада 2003 року позов КРЕП №8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартплаті задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь «КРЕП №*» м. Кіровограда 232 грн. 87 коп. заборгованості за надані послуги, по обслуговуванню житла. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У відповідності зі статтею 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

До передбачених законом обмежень у здійсненні права власності відносяться заходи примусового виконання судових рішень, які застосовуються в межах виконавчого провадження, в тому числі, арешт майна боржника, як складова звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт майна - тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно положень частин 2, 3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до вимог пункту 4 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року в справі № 817/928/17 зазначено, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно з частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Суд приймає до уваги, що заявник є стороною виконавчого провадження (боржником), а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Під час здійснення виконавчого провадження на майно заявника як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження.

Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника.

З зазначеного вище слідує, що арешт на нерухоме майно, накладений відділом державної виконавчої служби, порушує права скаржника і позбавляє його можливості реалізувати своє право власності та розпорядження майном.

Водночас, суду надані лише докази самого факту існування в реєстрі запису про арешт майна. Будь-яких документів виконавчого провадження не надано, тому неможливо встановити чи було правомірним збереження арешту майна під час та після закриття виконавчого провадження.

Відсутні підстави вважати неправомірною бездіяльність виконавчої служби щодо не вирішення питання про зняття арешту на цей час, оскільки законом встановлено вичерпний перелік та підстави для зняття арешту з майна та такі рішення виконавцем можуть прийматися лише в межах відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню та суд вважає за необхідне зобов`язати Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати арешт та заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений постановою державного виконавця Кіровської державної виконавчої служби м. Кіровограда В.М. Капиш від 15 вересня 2003 року, реєстраційний номер обтяження: 8082971.

Решту вимог скарги належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження державним виконавцем Кіровської державної виконавчої служби м. Кіровограда В.М. Капиш, на підставі постанови від 15 вересня 2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н, реєстраційний номер обтяження: 8082971.

Решту вимог скарги залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22.06.2022 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова