КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження № 22-ц/824/1455/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрба О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Мельник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Касандяка Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року

у цивільній справі № 761/40095/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, за результатами розгляду якої, посилаючись на положення ст. 132 ЦПК України, просив постановити ухвалу про оголошення розшуку відповідача у справі - ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про оголошення розшуку відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою оголосити у розшук відповідача у справі № 761/40095/20 ОСОБА_2 .

Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального права. Неврахування судом першої інстанції факту відсутності достовірних відомостей про місце перебування ОСОБА_2 , а також того, що, усупереч висновків Верховного Суду (постанова від 25 квітня 2020 року у справі № 295/5011/15-ц) оскаржувана ухвала не забезпечує розумного балансу між публічним інтересом у швидкому (без зайвих зволікань) розгляді справи № 761/40095/20 і приватним інтересом позивача у ефективному відновленні його порушених прав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року матеріали цивільної справи було витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року було поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційні скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не сповістили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб що не з`явилися з урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про оголошення розшуку боржника, суд першої інстанції виходив з того, що місце реєстрації відповідача суду відоме.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно дослідив і оцінив обставини по справі, наявні в матеріалах справи докази.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з позовом до суду просить суд стягнути з ОСОБА_2 299 806 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 30 405 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 березня 2020 року у Шевченківському районі м. Києва (в районі перехрестя на площі Перемоги між вулицями Дмитрівська, Гончара, Саксаганського та проспектом Шевченка).

10 грудня 2020 року, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом першої інстанції, до органу державної влади було направлено запит, щодо доступу до персональних даних, а саме: реєстрації місця проживання (перебування) відповідача.

30 грудня 2020 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Деснянському районі з 19 серпня 2004 року.

Згідно зі ст. 132 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача в правах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, інших ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Розшук проводиться органами Національної поліції України, а витрати на його проведення стягуються з відповідача в дохід держави за рішенням суду.

Отже, виходячи зі змісту вказаної статті ЦПК України, єдиною підставою для оголошення відповідача у розшук є відсутність будь-яких відомостей про його місце перебування.

Вказана норма цивільного процесуального законодавства є чіткою, зрозумілою то однозначною, і підстави для її розширеного тлумачення відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав оголошення у розшук відповідача, оскільки місце перебування останнього відомо.

При цьому, слід також зазначити, що судом апеляційної інстанції за адресою місця реєстрації проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) направлялися поштові відправлення (копія ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копія апеляційної скарги), які було особисто під підпис отримано відповідачем. Що у свою чергу, також підтверджує ту обставину, що місце перебування відповідача відоме.

Доводи апеляційної скарги в частині посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц, щодо правомірності проведення судами першої та апеляційної інстанції заочного розгляду справи, за умов відсутності у суду доказів про обізнаність відповідачів щодо надходження у їх адресу рекомендованих листів від суду, не можуть бути підставою для скасування судового рішення. Оскільки висновки у цій постанові стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у даній справі.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не було взято до уваги положення ст. 132 ЦПК України за якими розшук може бути оголошено, якщо місце перебування відповідача у справах щодо іншого ушкодження здоров`я невідоме. Так як, позивачем при подачі позову не заявлені вимоги по відшкодуванню шкоди з підстав іншого ушкодження здоров`я.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст.367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Касандяка Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: