ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Чернівці Справа № 727/10405/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар: Петранюк Ю.Т.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернівецька міська рада,

при розгляді справи за апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Смотрицького В.Г., дата складання повного тексту рішення 13 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі 100 000 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову вказував, що 09.02.2018 року внаслідок сильного снігопаду впало дерево на гараж, який розташований по АДРЕСА_1 , через що було пошкоджено як гараж, так і автомобіль марки «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдано позивачу майнової шкоди.

У зв`язку з тим, що дерево, яке впало на належний йому автомобіль, розташоване на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, вважав, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди необхідно покласти саме на Чернівецьку міську раду, до відання виконавчого органу якої в силу пп.7 п.а) ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботи з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 94 617 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Провадження №22-ц/822/95/22

Не погоджуючись із рішенням суду Чернівецька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, ухвалити нову постанову, якою у задоволення позовних вимог відмовити, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та прийнятим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеності обставини справи, що мають значення для неї, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального й процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 не підтверджено наявність вини відповідача у заподіянні майнової шкоди, а судом не взято до уваги, що додатком 2 до Правил благоустрою м. Чернівців, які затверджені рішенням Чернівецької міської ради від 30.09.2020 року №2417, визначені межі утримання прилеглих територій та суб`єкти господарювання, на яких покладається утримання прилеглої території, а саме підпунктом 4.4.2 цих Правил відповідальність за збереження зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та садів мікрорайонів і належний догляд за ними покладається на власників (орендарів) житлових, громадських і промислових будівель та споруд.

Вказує, що на час падіння дерева на гараж автомобіль ОСОБА_1 знаходився в гаражі, який належить ОСОБА_3 , а останній, укладаючи договір оренди земельної ділянки з міською радою як власник гаражу, взяв на себе обов`язок виконувати Правила благоустрою, отже, саме він мав здійснювати контроль за станом зелених насаджень у вказаному радіусі, виявити аварійне дерево та звернутись за отриманням дозволу на вирубку такого.

Таким чином, апелянт вважає, що суд мав залучити власника гаража до участі у справі, у зв`язку з чим Чернівецька міська рада є неналежним відповідачем.

Крім того, стверджує, що не погоджується з висновком суду про відсутність форс-мажору (стихійного лиха) з посиланням на лист Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 09.04.2021 року та визначення самого стихійного лиха.

Звертає увагу суду, що причинно-наслідкового зв`язку між падінням дерева та появою механічних пошкоджень автомобіля не встановлено, а до дати подання позову не було проведено автотоварозначвого дослідження, яке б установило механічні пошкодження автомобіля

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справив в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог виходив з того, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди необхідно покласти саме на Чернівецьку міську раду, до відання виконавчого органу якої в силу підпункту 7 пункту «а» ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» належать організація благоустрою населених пунктів, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що дерево, яке впало, у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку, в той час, як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11).

12.11.2012 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки для обслуговування збірно-розбірного гаража, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказаний договір неодноразово поновлювався.

Підпунктом 7.1.2 вказаного договору, сторонами погоджено, що орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови та благоустрою (а.с.39-41).

09.02.2018 року по АДРЕСА_1 впало дерево на металевий гараж, в якому знаходився автомобіль позивача, внаслідок чого автомобілю завдано механічні пошкодження. По вказаному факту 09.02.2018 року позивач звернувся до Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, що підтверджується копією протоколу прийняття заяви (а.с.12-13).

Згідно протоколу огляду місця події від 09.02.2018 року та таблицею ілюстрацій до нього, оглянуто металевий гараж, в якому поламано дах внаслідок падіння дерева. При поверхневому огляді автомобіля встановлено, що дерево, яке впало на гараж, пошкодило дах автомобіля, капот та лобове скло. Більш детально оглянути автомобіль не вдалось, оскільки унеможливлювало дерево (а.с.14-21).

Згідно з висновком експерта №106 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 21.05.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Сітроєн Берлінго» на день проведення огляду, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто 94617 грн (а.с.82-102).

Відповідно до висновку експерта №СЕ19/126-21/5097-ІТ від 30.06.2021 року форма і характер утворення пошкоджень наданого на дослідження автомобіля марки «Сітроєн Берлінго» можуть відповідати наведеним обставинам їх отримання, а саме в результаті падіння дерева на дах гаражного приміщення із наступним пошкодженням частинами гаражу кузова автомобіля. Пошкодження рамки та номерного знаку, правої та лівої частини декоративної накладки бампера та корпусу правого та лівого дзеркала не мають спільного механізму їх утворення із пошкодженнями передньої лівої фари, лівої частини капоту, вітрового скла та даху наданого на дослідження автомобіля марки «Сітроєн Берлінго» (а.с.115-122).

З листа Чернівецького обласного центру гідрометеорології від 09.04.2021 року №9924/04-13/86 вбачається, що в день 08 та вночі 09.02.2018 року відмічалися складні погодні умови: дуже сильний мокрий сніг та сніг, загальна кількість опадів за цей період складала 37 мм опадів, спостерігалось налипання мокрого снігу, діаметр відкладів 34 мм. На 08:00 год 09.02.2018 року сформувався сніговий покрив висотою 35 см, вдень 09.02.2018 року відмічався невеликий сніг, кількість снігових опадів за день 2 мм. Про складні погодні умови було передано споживачам, текст попередження розміщено на офіційному сайті Чернівецького ЦГМ (а.с.62).

За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою.

Положеннями ст.25, ч.1 ст.28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.

Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

На час виникнення спірних правовідносин ще не були прийняті Правила благоустрою м. Чернівців, на які посилається апелянт, а діяли тимчасові правила благоустрою м. Чернівці, затверджені рішенням Чернівецької міської ради VI скликання від 03.02.2015 року №1489.

Згідно п.7.2. Тимчасових правил благоустрою зелені насадження дерева, кущі, клумби, газони, плодово-ягідні та декоративні насадження, парки, сквери та лісосмуги, бульвари, озеленені упорядковані території, зелені зони та інші об`єкти озеленення.

Пунктом 7.4. Тимчасових правил благоустрою визначено, що відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається: 7.4.1. щодо насаджень, які відносяться до комунальної власності, - на Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт, до інших форм власності на землевласників і землекористувачів; 7.4.2. на вулицях перед будівлями до проїжджої частини (окрім дерев алейної висадки, повздовж проїжджої частини вулиці), всередині квартальних насаджень та садів мікрорайонів на власників (орендарів) житлових, громадських і промислових будівель та споруд, а також на власників, будівель побуту, торгівлі, освіти, охорони здоров`я, які розташовані у житлових районах.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка, на якій розташований металевий гараж, перебувала в оренді ОСОБА_4 , який у відповідності до договору оренди землі зобов`язався, крім іншого, дотримуватися правил благоустрою.

Однак, для встановлення особи, яка відповідатиме за заподіяну шкоду, при наявних запереченнях Чернівецької міської ради слід з`ясувати, чи відноситься дерево, що впало, до об`єкта благоустрою, і якщо так, то до якого саме і хто за його догляд і стан має відповідати, і лише враховуючи наведене визначити особу, до обов`язку якої входить відповідальність.

Позовна заява також не містить обґрунтувань, чому відповідачем визначена Чернівецька міська рада, а не її виконавчий орган, який є юридичною особою, наділений самостійним статусом з правами та обов`язками.

Враховуючи, що чинними на час заподіяння шкоди можливими варіантами передбачалося три кола відповідачів за певних умов, то і з`ясування без залучення усіх суб`єктів в рамках складу учасників у цьому спорі є неможливим, оскільки висновок про відсутність вини Чернівецької міської ради може бути як передчасним, так і вплинути на обов`язки інших суб`єктів, які позбавлені можливості це спростувати без пред`явлення до них вимог (відстань дерева від гаража з пошкодженим в ньому автомобілем, категорії зеленого насадження, наявності обов`язку балансоутримувача чи орендаря земельної ділянки, на якій воно могло бути розташовано).

За обставинами справи прийняттям Тимчасових правил Чернівецька міська рада фактично вжила дій щодо врегулювання питання утримання зелених насаджень на території міста, а з`ясування їх реалізації виконавчим органом шляхом передачі на баланс Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт чи ОСОБА_4 встановити або спростувати її обов`язок відповідати за шкоду є неможливим, на що суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про наявність вини відповідача у цій справі.

Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших відповідачів, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в позові.

З огляду на викладене, встановивши, що спір у цій справі розглянуто за неналежного суб`єктного складу відповідачів, суд апеляційної інстанції не переглядає по суті оскаржуване рішення суду першої інстанції, однак звертає увагу на те, що відмова в задоволенні позовних вимог у зв`язку із вказаних вище підстав не позбавляє права позивача на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду з відповідним позовом до належного(них) відповідача(ів), тому його право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не вважається порушеним.

Крім того, з вищевикладеного колегія суддів вважає також неможливим перевірку доводів апеляційної скарги, які стверджують, що падіння дерева відбулося внаслідок налипання дуже сильного мокрого снігу та снігу, тобто ситуації природнього характеру.

В силу п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Чернівецької міської ради судовий збір у розмірі 1419 грн за подачу апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляціний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради судові витрати в розмірі 1419 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий підпис /Лисак І.Н./

Судді підписи /Височанська Н.К., Владичан А.І./