Провадження № 2/161/408/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Гички М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В :

12.08.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Позов мотивував тим, що він 16.01.2019 передав у присутності двох свідків під розписку у борг ОСОБА_2 грошові кошти на умовах строковості та зворотності загальною сумою 193 900 грн., а вона в свою чергу, зобов`язалася повернути ці кошти частинами строком до 30.04.2019. На адресу позичальника 29.01.2021 позикодавець надсилав лист із вимогою сплатити заборгованість, однак відповідь на нього на надходила.

А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача в свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 193 900 грн. та судові витрати у розмірі 1 939 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 26.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавала. До суду неодноразово надходили заяви відповідач про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, однак суд наголошує, що на території, на яку поширюється юрисдикція суду, активних бойових дій не ведеться, а відповідач не була позбавлена права та можливості надіслати на адресу суду відзив на позовну заяву, будь-які інші заяви, клопотання, в тому числі про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції, забезпечити явку свого представника в судові засідання тощо. У зв`язку із вище наведеним, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зобов`язалася повернути ОСОБА_1 до 30.04.2019 грошові кошти у розмірі 193 900 грн. частинами, про що особисто склала відповідну письмову розписку в присутності двох свідків (а.с.6).

Позивач в позовній заяві стверджує, що кошти відповідачем були отримані в борг. Оригінал розписки передано боржником ОСОБА_1 у день її складення. Позивач надав суду для долучення до матеріалів справи оригінал вищевказаної розписки.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 залишено без уваги претензію від 29.01.2021 щодо повернення заборгованості за борговою розпискою, яка була надіслана позивачем на адресу відповідача, яку остання отримала особисто. Позикодавцем визначено строк у тридцять днів з дня отримання вимоги, на повернення заборгованості. (а.с.16-19).

Отже, факт укладення договору позики між сторонами та невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань з повернення коштів ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема оригіналом розписки від 16.01.2019.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями11, 509 ЦК України установлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають в тому числі і з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки розписка підписана особисто відповідачем, суд дійшов висновку, що в даному випадку є дотриманою письмова форма договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.626 ЦК України установлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. законом або не випливає із суті договору.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, грошові кошти в сумі 193 900 грн. не повернула.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення із відповідача ОСОБА_2 переданих їй ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 193 900 грн.

Такий спосіб захисту порушеного права позивача відповідає позовній вимозі та не суперечить закону.

Відповідно положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, у розмірі 1 939 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 526, 533, 625 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 193 900 (сто дев`яносто три тисячі дев`ятсот) гривень у рахунок погашення боргу за розпискою від 16 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 939 (одну тисячу дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 15.06.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк