Справа №:755/2973/22
Провадження №: 6/755/417/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі № 755/2973/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі № 755/2973/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_1 . Просить суд визнати судовий наказ № 755/2973/22 виданий 18 квытня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 11.10.2021 року Святошинським районним судом міста Києва, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_2 , в рамках справи № 759/23031/21, видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.10.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (надалі - судовий наказ від 11.10.2021 року).

Більш того, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2021 року, по справі № 759/23031/21, відмовлено в задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 про визнання судового наказу від 11.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2022 року, по справі № 759/23031/21, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвал' Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2021 року - залишено без задоволення, ухвалу залишено без змін.

Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваного судового наказу від 18.04.2022 року існував судовий наказ від 11.10.2021 року, що набрав законної сили, за тими самими вимогами, що призвело до помилковості видачі оскаржуваного судового наказу від 18.04.2022 року.

Більш того, на підставі судового наказу від 11.10.2021 року Святошинським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 67317149, тобто з 11.10.2021 року щодо боржника ОСОБА_2 проводиться примусове стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2022 року видано судовий наказ № 755/2973/22 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, судом встановлено, що 11.10.2021 року Святошинським районним судом міста Києва, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_2 , в рамках справи № 759/23031/21, видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.10.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (надалі - судовий наказ від 11.10.2021 року).

Більш того, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2021 року, по справі № 759/23031/21, відмовлено в задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 про визнання судового наказу від 11.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2022 року, по справі № 759/23031/21, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвал' Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2021 року - залишено без задоволення, ухвалу залишено без змін.

На підставі судового наказу від 11.10.2021 року № 759/23031/21 Святошинським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 67317149, тобто з 11.10.2021 року щодо боржника ОСОБА_2 проводиться примусове стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В свою чергу, звертаючись до суду з даною заявою заявник обгрунтовує свої доводи тим, що станом на момент винесення оскаржуваного судового наказу від 18.04.2022 року існував судовий наказ від 11.10.2021 року, що набрав законної сили, за тими самими вимогами, що призвело до помилковості видачі оскаржуваного судового наказу від 18.04.2022 року.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

За приписами ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За приписами ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

В супереч вказаній нормі, заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, оскільки заявником було обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів та в ході судового розгляду даної заяви не було встановлено обгрунтованих та достатніх процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 18, 82, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі № 755/2973/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: