Номер провадження 2/754/1374/22
Справа №754/2585/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2022 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

за участю секретаря Довгань Г.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 05.08.2016 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2 500,00 грн.

19.10.2018 Деснянський районний суд м. Києва виніс Заочне рішення по справі № 754/2585/18, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто 7 345,04 грн.

Відповідач не погодившись з даним рішенням, 10.12.2019 подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій обгрунтував свою позицію наступним чином, а саме: що з даним заочним рішенням не згоден, оскільки обставини справи досліджені не в повному обсязі. Дане рішення порушує його права на захист своїх цивільних прав, оскільки було винесено без його участі, і ти він був позбавлений права на захист. Поважність причини не явки в судові засідання виходить з того, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, на його адресу не надходили повідомлення про розгляд справи, тому він і був відсутній на розгляді справи. Вважає, що дана ситуація порушує його право на захист, тому просив перерахувати суму заборгованості на підставі того, що позивач у позовній заяві вказав не вірну суму наданого кредитного ліміту відповідачу на підставі договору від 05.08.2016, а саме 2 500,00 грн. але було отримано відповідачем сума у розмірі 1 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2020 заяву відповідача про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/2585/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, рішення скасовано.

04.11.2021 в результаті проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана цивільна справа була розподілена судді Таран Н.Г.

Ухвалою суду від 10.11.2021 розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином причини не явки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 05.08.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язався повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Свої зобов`язання позивач належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов`язання, встановлені Кредитним договором, ПАТ КБ Приватбанк просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 21.01.2018 року складає 16790,44 грн., з яких: тіло кредиту - 7670,94 грн., нараховано відсотків за користування кредитом - 2878,72 грн., нараховано пені - 4597,37 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина), 775,74 грн. - штраф (процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач вказує про те, що в порушення умов Додаткової угоди та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання - не повертає чергові суми отриманого кредиту.

Так, згідно розрахунку заборгованості, що знаходиться в матеріалах справи вбачається, що станом на 21.01.2018 року складає 16790,44 грн., з яких: тіло кредиту - 7670,94 грн., нараховано відсотків за користування кредитом - 2878,72 грн., нараховано пені - 4597,37 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина), 775,74 грн. - штраф (процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та пенею, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог, оскільки ні позовна заява, ні розрахунок заборгованості, ні виписки по рахунку не містить даних про те, яким чином проведено нарахування вказаних відсотків та пені, а також докази ознайомлення відповідача з умовами договору.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про отримання відповідачем від позивача кредитних коштів в сумі 7670,94 грн., при цьому суд враховує заперечення відповідача про отримання кредитних коштів у даному розмірі та надані позивачем докази про встановлення кредитного ліміту - лише в сумі 2500,00 грн., тому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 500,00 грн., так як матеріалами справи доведено, факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 14,89% позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 338,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України а також ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 500,00 грн., та понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 338,40 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Таран Н.Г.