Єдиний унікальний номер: 375/2138/18
Провадження № 2-др/379/4/22
17 червня 2022 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за заявою представника позивача адвоката Іллінського О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,
10.06.2022 представник позивача адвокат Іллінський О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 375/2138/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування об`єкта нерухомого майна, в частині стягнення з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат, що складаються з витрат по наданню професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що 02.06.2022 рішенням Таращанського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування об`єкта нерухомого майна задоволено частково. При ухваленні судом рішення питання щодо розподілу судових витрат вирішено не було. Зазначає, що він до закінчення судових дебатів заявив про надання в 5-ти денний термін доказів про витрати на правову допомогу. Квитанцією до прибуткового касового ордера від 24.07.2018 доводяться витрати позивача у розмірі 4000 грн. У зв`язку з тривалим періодом розгляду справи позивач додатково сплатив 3 000 грн, до доводиться квитанцією від 15.08.2019. Після передачі справи до Таращанського районного суду 14.08.2020 позивачем була укладена додаткова угода , за якою позивач сплатив 3000 грн. Загалом за договором про участь адвоката у цивільній справі від 24.07.2018 позивач сплатив 10 000грн. Крім того, оскарження представником відповідачки ухвали про призначення судової земельно-технічної експертизи потягло за собою укладення договору про надання правової допомоги від 16.07.2019 про представництво інтересів позивача в Київському апеляційному суді, витрати склали 3000 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав через канцелярію суду клопотання про розгляд заяви без його участі.
Представником відповідача 16.06.2022 через «Електронний суд» подана заява з проханням відмовити у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначено, що представником позивача не надано детального опису робіт і послуг, виконаних адвокатом у рамках надання правничої допомоги по справі, договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення. Крім того, сума витрат на правову допомогу, вказану позивачем в заяві про відшкодування додаткових витрат значно перевищує суму витрат, вказану в позовній заяві, в частині перевищення суми таких витрат. Майновий стан відповідачки не дозволить сплатити такі витрати.
Відповідачі ОСОБА_2 та Рокитнянська селищна рада у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 02.06.2022 у цивільній справі № 375/2138/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування об`єкта нерухомого майна задоволено частково.
При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат понесених позивачем ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача ОСОБА_3 до закінчення судових дебатів зроблено відповідну заяву.
В силу ч.ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 13 000 грн представником позивача ОСОБА_3 подано:
копію договору № б/н про участь адвоката у цивільній справі від 24.07.2018;
копії квитанцій про оплату за договором на суму 4 000 грн. від 24.07.2018 та на суму 3 000 грн. 15.08.2019
копію додаткової угоди від 14.08.2020
копії квитанції про оплату за додатковим договором на суму 3 000 грн.
копію договору б/н від 16.07.2019
копію квитанції про оплату за договором від 16.07.2019 на суму 3 000 грн.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 03.05.2019 в справі №372/1010/16-ц.
Однак представником позивача ОСОБА_3 не було надано ні акті прийому-передачі виконаних робіт, ні розрахунку понесених витрат.
Щодо стягнення судових витрат по оплаті роботи адвоката в Київському апеляційному суді, суд зазначає що така заява мала подаватися до Київського апеляційного суду.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу у повному обсязі.
На підстави викладеного, керуючись статтями 83, 127, 133, 137, 141, 246, 247, 263-265, 270, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
В задоволенні заяви представника позивача адвоката Іллінського О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування об`єкта нерухомого майна відмовити в повному обсязі.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий:В. І. Зінкін