Ухвала

7 червня 2022 року

м. Київ

справа № 181/384/21

провадження № 61-4973ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в інтересах якого діє адвокат Лисенко Віталій Миколайович, на заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 4 травня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2022 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в інтересах якого діє адвокат Лисенко В. М., на заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 4 травня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга подана на судові рішення, ухвалені у малозначній справі.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Заявник вказує, що законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін у 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика щодо можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Проте з прийняттям у 2017 році Закону України «Про споживче кредитування» судова практика змінилася. Тому суди першої та апеляційної інстанції ухвалюють різні судові рішення у справах, що регулюють одні й ті самі правовідносини щодо споживчого кредитування. Суди протилежно трактують можливість встановлення в кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту. З такими доводами погодилася колегія суддів Касаційного цивільного суду, передаючи справу № 496/3134/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Вказана справа була прийнята до розгляду ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року.

Дослідивши зміст касаційної скарги, касаційний суд доходить висновку про наявність підстав вважати, що касаційна скарга Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в інтересах якого діє адвокат Лисенко В. М., стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і є пріоритетним у порівнянні з малозначним характером справи.

Доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження на заочного рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 4 травня 2022 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19, від 15 квітня 2020 року у справі № 333/3246/15-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 361/4562/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 617/1552/15-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19, від 22 липня 2021 року у справі

№ 405/4719/16-ц, від 18 серпня 2021 року у справі № 761/25669/15-ц, від 10 вересня 2021 року у справі № 283/767/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в інтересах якого діє адвокат Лисенко Віталій Миколайович, на заочне рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області

від 1 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 4 травня 2022 року.

Витребувати з Межівського районного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 181/384/21 за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук