Провадження № 2/344/603/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Дементьєвої А.О.,

розглянувши у у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 25 січня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Спільне життя у сторін не склалося. Після реєстрації шлюбу виявилося, що позивач з відповідачем зовсім різні люди за характером, у них різні погляди на життя, життєві цінності, що призводило до сварок та суперечок. Всі намагання зберегти сім`ю не дали бажаних результатів, тому сторони припинили будь-які шлюбні відносини. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб, після реєстрації розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, визначити місце проживання неповнолітнього сина з матір`ю.

Ухвалою суду від 16 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

03 вересня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Стосовно вимоги про визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з матір`ю заперечує. Вказує, що хлопчик має вроджену ваду головного мозку у зв`язку із чим йому призначено інвалідність. Тобто всі переживання, стреси, зміна обстановки, його звичного графіку, побуту негативно впливає на психологічний стан дитини. Переконаний, що дитина повинна проживати з ним. Зазначає, що він любить свого сина і має змогу його забезпечувати всім необхідним. Працевлаштований, має стабільні і своєчасні доходи, постійно слідкує за станом здоров`я дитини, його розвитком, виховує і піклується про дитину, з дитиною у нього психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Відповідач не має наміру перешкоджати позивачу у здійсненні її прав та обов`язків щодо їхньої дитини. Навпаки вважає, що участь двох батьків у вихованні сина є обов`язковою для запобігання травмування його психіки (а.с.23-24).Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Ковріжних Валерія Вячеславовича про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання про розгляд справи по суті підготовчим засіданням, перейдено до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року відмовлено у повному обсязі у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини до закінчення воєнного стану в Україні і перебування його представника адвоката Ковріжних Валерія Вячеславовича у складі Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 27 червня 2022 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини у самостійні провадження, виділено з цивільної справи № 344/11015/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.

У судове засідання відповідач не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, строку на примирення просить не надавати. Просить розгляд справи про розірвання шлюбу проводити за відсутності відповідача.

З урахуванням приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи за відсутності учасників справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, 25 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 4).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с. 5, 26).

Висновком ЛКК Структурного підрозділу "Міська дитяча поліклініка" КНП "ЦПМКДД" встановлений діагноз ОСОБА_6 (а.с.27).

19 серпня 2021 року директором автошколи «Автолюб-ІФ» надана характеристика на ОСОБА_2 (а.с.28).

13 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Центром психологічної допомоги дітям «Серденько», Стороною 1, та ОСОБА_2 , Стороною 2, укладений договір № 190 про надання послуг, відповідно до умов якого Сторона 1 зобов`язується надати Стороні 2 послуги консультативно-психологічного характеру щодо психологічного стану дитини Сторони 2, самостійно або із залученням спеціалістів, котрі працюють із Стороною 1 на підставі договорів про співпрацю (а.с.29-30).

Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 Сімейного кодексу України).

Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки така заява відповідача про визнання позову не суперечить фактичним обставинам у справі.

Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин.

Суд дійшов висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

У відповідності зі статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачу не відновлювати дошлюбне прізвище.

Згідно частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 25 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №76, - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Мелещенко Л.В.