08 червня 2022 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
за участю секретаря Довгань Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування виплачених коштів, -
Відповідно до довідок Головного територіального управління юстиції у м. Києві Оболонського районного управління юстиції від 08.01.2016 ОСОБА_2 не отримувала аліменти від ОСОБА_1 за періоди з 01.06.2015 по 31.12.2015, 01.01.2016 по 30.06.2016, з 01.01.2017 по 01.07.2017. На підставі заяв ОСОБА_2 від 15.01.2016, 04.07.2016, 30.01.2017 та відповідно до Порядку, заявниці призначено за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 тимчасову державну допомогу в розмірі 4 077,84 грн. Відповідно до п.п. 2 п. 10 Порядку, виплата тимчасової державної допомоги припиняється у разі, зокрема, виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Про виникнення зазначених обставин одержувач допомоги зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. У січні 2018 року позивачем виявлено, що відповідач почав сплачувати ОСОБА_2 аліменти з липня 2017. Відповідно до п. 12 Порядку, Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 у розмірі 4 077,84 грн.
Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Данченко Є. в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву не скористалася. Будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень чи доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, а також не повідомила про причини своєї неявки у судові засідання.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до довідок Головного територіального управління юстиції у м. Києві Оболонського районного управління юстиції від 08.01.2016 ОСОБА_2 не отримувала аліменти від ОСОБА_1 за періоди з 01.06.2015 по 31.12.2015, 01.01.2016 по 30.06.2016, з 01.01.2017 по 01.07.2017. На підставі заяв ОСОБА_2 від 15.01.2016, 04.07.2016, 30.01.2017 та відповідно до Порядку, заявниці призначено за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 тимчасову державну допомогу в розмірі 4 077,84 грн. Відповідно до п.п. 2 п. 10 Порядку, виплата тимчасової державної допомоги припиняється у разі, зокрема, виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Про виникнення зазначених обставин одержувач допомоги зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. У січні 2018 року позивачем виявлено, що відповідач почав сплачувати ОСОБА_2 аліменти з липня 2017. Відповідно до п. 12 Порядку, Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку.
На дату звернення з позовною заявою до ОСОБА_1 належна до повернення сума позивачу не відшкодована.
Між сторонами виник спір з приводу повернення надмірно виплачених коштів з тимчасово державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатною особою. Однак, будь-яких доказів відповідачем на підтвердження того, що він на платив аліменти вказаний період, що підтверджували законну підставу для отримання тимчасової державної допомоги, суду не надані
Таким чином, із доказів наданих стороною позивача, вбачається, що поведінка відповідача як набувача щомісячної допомоги не була добросовісною, а позивачем було прийнято рішення про надання такої допомоги за недостовірних даних наданих відповідачем, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів.
На даний час відповідач не сплатив у добровільному порядку тимчасову державну допомогу на загальну суму 4 077,84 грн.
Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку.
Враховуючи встановлені у справі обставини по наявним письмовим доказам, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про суть пред`явлених вимог, не надав суду жодних доказів, що свідчать про обставини, які суд повинен врахувати при розгляді справи, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача надмірно виплачених коштів державної допомоги у розмірі 4 077,00 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1212, 1215 ЦК України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189, та керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 280-283, 352, 354, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд.
Позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування виплачених коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: Н.Г. Таран