Справа № 462/1146/16-ц
УХВАЛА

23 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участю:

представника позивача у справі: Іваненко О.В.,

третьої особи у справі: Щербик Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву адвоката Савки Тараса Володимировича в інтересах заявника і відповідача у справі ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у цивільній справі № 462/1146/16-ц за нововиявленими обставинами, суд

в с т а н о в и в:

адвокат Савка Т.В. звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у цивільній справі № 462/1146/16-ц за нововиявленими обставинами, у якій просить суд скасувати за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2017 року у цивільній справі № 462/1146/16-ц за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Львівського комунального підприємства «Сяйво», ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятого нежитлового приміщення. Свою заяву обґрунтував тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 28.04.2022 року скасовано розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міськради від 07 квітня 2016 року № 211 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_2 ». При ухваленні рішення суду 23.03.2017 року дані обставини існували, але не були відомі ОСОБА_1 та, відповідно, не були повідомлені суду, за умови встановлення судом таких обставин у справі №462/1146/16-ц, суд не дійшов би до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 спірного приміщення, оскільки такі нововиявлені обставини свідчать про наявність у ОСОБА_1 законних підстав для користування спірним приміщенням, яке належить до об`єктів права спільної сумісної власності всіх мешканців гуртожитку. Відтак, просить заяву задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник - адвокат Савка Т.В. не з`явилися, представник заявника - адвокат Савка Т.В. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, покликаючись на зайнятість у іншому судовому засіданні у Шевченківському районному суді м. Львова.

Суд критично оцінює подане представником заявника - адвокатом Савкою Т.В. клопотання, оскільки, як вбачається із матеріалів справи № 462/1146/16-ц провадження у даній справі відкрито ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.05.2022 року та призначено судове засідання на 23 червня 2022 року о 12 год. 00 хв., а згідно долученої до клопотання судової повістки Шевченківського районного суду м. Львова судове засідання у справі №466/8655/20 призначено на 23.06.2022 року о 12:30 год.

Відтак, зважаючи на те, що справа у Залізничному районному суді м. Львова призначена на 12:00 год., а також беручи до уваги незначну територіальну віддаленість Залізничного районного суду м. Львова від Шевченківського районного суду м. Львова, де судове засідання призначено на 12:30 год., суд вважає, що таке клопотання не підтверджує реальну неможливість заявника ОСОБА_1 та його представника адвоката Савки Т.В. з`явитися у судове засідання у даній справі, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення судового засідання за відсутності заявника та його представника та розгляду заяви на підставі наявних у матеріалах справи документів та беручи до уваги, що дана заява повинна бути розглянута протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за ново виявленими обставинами.

У судовому засіданні представник позивача у справі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради заперечила проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та вказала, що наведені представником заявника обставини не впливають на рішення суду у справі № 462/1146/16-ц. Просила відмовити у задоволенні заяви представника заявника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Третя особа ОСОБА_2 заперечила проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали заяви та матеріали справи № 462/1146/16-ц, суд виходить з такого:

Частинами 1 та 2 статті 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2017 року, яке ОСОБА_1 не оскаржувалось та набрало законної сили, позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Львівського комунального підприємства «Сяйво», ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятого нежитлового приміщення задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняте приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 .

Даним рішенням суду встановлено, що як вбачається із матеріалів справи і не заперечив при розгляді справі по суті ОСОБА_1 , що він самовільно зайняв приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 .

Згідно змісту рішення суду від 23.03.2017 року, ухвалюючи таке рішення, суд врахував, що ОСОБА_1 самовільно, без дозвільних документів зайняв приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 , чим порушив право власності позивача та користування третьою особою, а тому ухвалив зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняте приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

У справі «Желтяков проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення від 23.03.2017 року за нововиявленими обставинами, представник заявника як підстави для перегляду такого вказав, що постановою Львівського апеляційного суду від 28.04.2022 року скасовано розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міськради від 07 квітня 2016 року № 211 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_2 »

Проте, як вказано вище, при ухваленні рішення суду від 23.03.2017 року суд виходив з того, що ОСОБА_1 самовільно, без дозвільних документів зайняв приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 .

А тому, скасування розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міськради від 07 квітня 2016 року № 211 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_2 » не спростовує встановлених судом обставин про самовільне, без дозвільних документів, зайняття ОСОБА_1 приміщення холу загального користування під літ. LХІІ, площею 38,00 кв.м., на другому поверсі гуртожитку АДРЕСА_2 , яке суд вказаним рішенням зобов`язав ОСОБА_1 звільнити.

Відтак, суд приходить до переконання, що вказані заявником обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є істотними та не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення від 23.03.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Зі огляду на викладене, суд вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259, 423-429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви адвоката Савки Тараса Володимировича в інтересах заявника і відповідача у справі ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у цивільній справі № 462/1146/16-ц за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 24 червня 2022 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.