Справа № 463/6811/19 Головуючий у 1 інстанції Гирич С.В.
Провадження № 22-з/811/269/21 Доповідач в 2-й інстанції Левик Я. А.
УХВАЛА

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про визнання недійсним договору поруки, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2021 року в задоволенні позову позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про визнання недійсним договору поруки від 25 травня 2017 року, що укладений між ОСОБА_2 та ПП «Бізон-Тех 2006» - відмовлено за безпідставністю.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» судові витрати в розмірі 14 900 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот гривень).

Вказані рішення та додаткове рішення оскаржила ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року відмову ОСОБА_1 від позову прийнято. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2021 року та додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2021 року визнано не чинними. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про визнання недійсним договору поруки від 25 травня 2017 року закрито.

26.11.2021 року до суду надійшла заява Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

В заяві просять ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14900 грн.

В обґрунтування заяви вказують на те, що ухвалою від 16.11.2021 року в цій справі Львівський апеляційний суд визнав нечинним додаткове рішення, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПП «Бізон-Тех 2006» витрати на правничу допомогу в сумі 14 900,00 грн.Проте, постановляючи вказану ухвалу Львівський апеляційний суд не вказав у ній про стягнення з ОСОБА_1 тих витрат ПП «Бізон-Тех 2006» на правничу допомогу в сумі 14 900,00 грн, які є документально підтвердженими і були визнані обґрунтованими судом Личаківським районним судом м. Львів. Оскільки в даному випадку відмова позивача від позову не звільняє її від обов`язку з відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу в цій справі, про що прямо зазначено у ч. З ст. 141 ЦПК, то визнавши нечинним Додаткове рішення, необхідним є вирішення питання відшкодування витрат ПП «Бізон-Тех 2006» на правничу допомогу в сумі 14 900,00 грн. Вказують, що ціна наданої адвокатом Хомутовим Г.В. правничої допомоги підтверджується укладеними між ПП «Бізон-Тех 2006» та адвокатом Хомутовим Г.В. Договором № ЮО-34216986-У про надання правничої допомоги від 21.10.2019 року і Додаток № 1 від 11.11.2019 року до нього, а також Актом приймання-передачі послуг від 22.03.2021 року.Завірені копії цих документів вже наявні у матеріалах цієї справи, оскільки надсилались до Личаківського районного суду м. Львова разом з доказами їх надіслання іншим учасникам цієї справи. На підставі вказаних документів і було ухвалене Додаткове рішення.Відповідачем обгрунтовано заявляються до стягнення витрати на правничу допомогу у сумі 14 900,00 грн у цій справі з урахуванням, зокрема, такого:складність підтверджується, зокрема, тим, що вказана справа не розглядалась у порядку спрощеного провадження; адвокатом відповідача витрачено 8 годин лише на ознайомлення та аналіз поданих позивачем документів, складання, оформлення і відправлення у справі процесуальних документів, які стосувались безпосередньо предмету спору та забезпечено участь у 3 засіданнях у цій справі;обсяг наданих адвокатом відповідача послуг був необхідним та доцільним, адже кожна послуга адвоката ПП «Бізон-Тех 2006» у цій справі, вимоги по оплаті яких заявляються, була відповіддю на дії позивача і стосувалась безпосередньо предмету спору в цієї справи. Просять врахувати, що: заявлена ПП «Бізон-Тех 2006» до стягнення сума витрат на правничу допомогу не перевищує орієнтовного переліку витрат позивача в цій справі (15 000,00 грн); у цій справі позивач оспорювала договір поруки, за яким ОСОБА_2 став учасником зобов`язальних правовідносин і розмір прострочених зобов`язань ОСОБА_2 , як боржником, сягав двох мільйонів гривень станом на дату звернення 1111 «Бізон-Тех 2006» до ОСОБА_2 із позовом в порядку господарського судочинства.

07.12.2021 року до суду надійшли заперечення від ОСОБА_1 в яких вона вказує, що зі змісту ч. 5 ст. 142 ЦПК України вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках закриття провадження або залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача. Зазначає, що адвокатом відповідача Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» Хомутовим Г.В. в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були останнім здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. З огляду на вищевикладене, вважає доводи заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованими, тому немає підстав для стягнення з неї на користь приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст. 142 ЦПК України та необхідно відмовити відповідачу в задоволені поданої ним до суду заяви.

У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Так, слід вказати, на те, що ч.3 ст. 142 ЦПК України застосовується у випадку відмови позивача від позову та у зв`язку із відмовою від позову закриття провадження у справі.

Частина ж 5 ст. 142 ЦПК України застосовується у випадку залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі з інших підстав, аніж з підстав відмови позивача від позову.

Зважаючи на те, що у даній справі позивачка ОСОБА_1 відмовилася від позову та така відмова прийнята судом, відтак для вирішення заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу слід застосовувати ч.3 ст. 142 ЦПК України.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що позивачка не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У постанові від 08 червня 2021 року у справі №55/936/18 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2019 року між адвокатом Хомутовим Г.В. та ПП «Бізон-Тех 2006» було укладено Договір №ЮО-34216986-У про надання правничої допомоги.

Згідно п. 5.1 вказаного Договору, розмір гонорару адвоката, а також умови і порядок його сплати визначається у додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 5.2 вказаного Договору, витрати, понесені адвокатом при виконанні доручень клієнта, підтверджуються відповідними первинними документами (видатковими накладними, актами, чеками, квитанціями, квитками тощо) і підлягають відшкодуванню клієнтом у визначені адвокатом строк і порядку.

Згідно Додатку №1 від 11.11.2019 до Договору №ЮО-34216986-У про надання правничої допомоги від 21.10.2019 року, сторони договору погодили, що адвокат Хомутов Г.В. надає за дорученням клієнта ПП «Бізон-Тех 2006» професійну правничу допомогу справі №463/6811/19, а саме:

1. ознайомлення зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 у справі, додатками і доповненнями до неї, їх аналіз 1год. 1200 грн.

2. складання відзиву від імені клієнта у справі, із нормативним і документальним обґрунтуванням доводів у відзиві, підбіркою судової практики Верховного Суду України та Верховного Суду 6 год. 7200 грн.

3. роздрукування відзиву і додатків до нього, формування пакетів документів для направлення відзиву з додатками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та до Личаківського районного суду м. Львова 1 год. 500 грн.

4. представництво інтересів клієнта у справі в засіданні суду першої інстанції в режимі відеоконференції, незалежно від тривалості засідання та його виду (підготовче засідання, судове засідання) 2000 грн. за одне судове засідання.

Згідно Акту приймання-передачі послуг від 22.03.2021 року за Договором №ЮО-34216986-У від 21.10.2019 року, ОСОБА_3 та ПП «Бізон-Тех 2006» склали цей акт про те, що згідно з Договором і Додатком «1 до нього, виконавцем були надані наступні послуги замовнику:

1. ознайомлення зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 у справі, додатками і доповненнями до неї, їх аналіз 1год. 1200 грн.

2. складання відзиву від імені клієнта у справі, із нормативним і документальним обґрунтуванням доводів у відзиві, підбіркою судової практики Верховного Суду України та Верховного Суду 6 год. 7200 грн.

3. роздрукування відзиву і додатків до нього, формування пакетів документів для направлення відзиву з додатками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та до Личаківського районного суду м. Львова 1 год. 500 грн.

4. представництво інтересів клієнта у справі в засіданні суду першої інстанції в режимі відеоконференції 13.11.2019 року 1 год. 2000 грн.

5. представництво інтересів клієнта у справі в засіданні суду першої інстанції в режимі відеоконференції 03.02.2021 року 1 год. 2000 грн.

6. представництво інтересів клієнта у справі в засіданні суду першої інстанції в режимі відеоконференції 17.03.2021 року 1 год. 2000 грн.

незалежно від тривалості засідання та його виду (підготовче засідання, судове засідання) 2000 грн. за одне судове засідання.

Загальна ціна наданих послуг 14900 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вказував на те, що представником відповідача не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Вказував, що така послуга, як ознайомлення зі змістом позовної заяви та додатками до неї, роздрукування відзиву та додатків до нього взагалі не є видами адвокатської діяльності. Щодо судових засідань у справі, то вказував, що жодне з них не тривало годину, а лише по кілька хвилин кожне, що підтверджується журналами судових засідань. Вказував, що даний спір не є складним. Вказував, що в основній частині відзиву ПП «Бізон-Тех 2006» міститься цитування законів та цитати з судових рішень, що не вимагає витрачання значного часу для його написання.

Зважаючи на те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову та провадження у справі закрито, відтак слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» витрати на правову допомогу.

Однак, колегія суддів вважає розмір витрат, визначений представником відповідача у сумі 14900 грн. завищеним, не співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ПП «Бізон-Тех 2006» було підготовлено та подано до суду відзив на апеляційну скаргу та вказаний представник брав учать лише у трьох судових засіданні в суді першої інстанції 13.11.2019 року - тривалістю 4хв., 03.02.2021 року тривалістю 2хв. та 17.03.2021 року тривалістю 57 хв.

Слід вказати на те, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт як витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Зважаючи на обсяг виконаних робіт, здійснених адвокатом, складність справи, заяву Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» 8500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи таку суму достатньою та співмірною складності справи та діям, що вчинені представником сторони при її розгляді.

Керуючись ст.ст. 142, 258-259 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

заяву Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» про визнання недійсним договору поруки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» 8500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра