Провадження № 2-зз/752/5/22
У Х В А Л А

Іменем України

21.06.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Невмержицького Сергія Івановича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Невмержицького Сергія Івановича звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, за яким просить скасувати заходи забезпечення позову у справі №752/23159/18, які були застосовані ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.11.2018р., у повному обсязі.

В обгрунтування клопотання зазначає, що ухвалою суду від 12.11.2018р. у вказаній справі було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, як зазначає третя особа у справі, вказані заходи забезпечення позову порушують його права, так як на підставі Іпотечного договору від 24.07.2012р., укладеного з ОСОБА_3 , державним реєстратором Прошкіним О.В. було проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 ОСОБА_3 відразу звернулась до суду (справа №752/10924/19) з позовом до ОСОБА_1 та державного реєстратора Прошкіна О.В. про визнання протиправним та скасування рішення та записів державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру. В рамках справи №752/10924/19 застосовано заходи забезпечення позову, накладено арешт на квартиру. Рішенням від 16.09.2021р. ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову повністю. На думку заявника, справа №752/23159/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики є технічною, ініційованою ОСОБА_3 для того, щоб максимально затягнути процес фактичної передачі квартири новому власнику ОСОБА_1 шляхом накладення арештів та інших заходів забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_2 подав заяву про залишення клопотання про скасування заходів забезпечення позову без розгляду з посиланням на п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021р. клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Невмержицького С.І. передано на розгляд судді Ольшевській І.О.

Матеріали справи надійшли до судді 20.06.2022р.

Розглянувши матеріали справи, клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.11.2018р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що вони порушують його права як власника цієї квартири, та звертаючи при цьому увагу на те, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16.09.2021р. позов ОСОБА_3 про оскарження реєстраційної дії щодо власності за ОСОБА_1 квартири залишений без задоволення. Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову зареєстроване судом 20.12.2021р.

Разом з тим судом встановлено, що 14.12.2021р. ОСОБА_1 в особі представника адвоката Невмержицького С.І. подавалось аналогічне клопотання з аналогічними підставами, наведеними для скасування заходів забезпечення позову.

Дане клопотання вирішено Голосіївським районним судом міста Києва 15.02.2022р. (суддя Машкевич К.В.) та залишено його без задоволення.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесусуд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом(ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 318/89/18.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави заявленого ОСОБА_1 клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які є аналогічними вирішеному клопотанню про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявлення такого клопотання є очевидно недобросовісною поведінкою третьої особи у справі ОСОБА_1 та визнається судом зловживанням своїми процесуальними правами, що відповідно до ст. 44 ЦПК України є підставою для залишення клопотання без розгляду.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 13, 44, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Невмержицький Сергій Іванович, про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

2. Роз`яснити, що залишення заяви (клопотання) без розгляду не позбавляє його права звернутися до суду повторно після усунення умов, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 21.06.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська