Постанова

Іменем України

(додаткова)

27 червня 2022 року

м. Київ

справа № 761/43002/19-ц

провадження № 61-6485св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківськогорайону» Попова Олександра Валеріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова Олександра Валеріївна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залишено без змін.

У відзиві на касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1 просила стягнути з АТ «Альфа-Банк» судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 100,00 грн, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

На підтвердження надання правничої допомоги надала опис робіт за договором про надання правової допомоги від 18 лютого 2021 року, ордер на надання правової (правничої) допомоги, оригінал квитанції про сплату 15 100,00 грн за професійну правничу допомогу, докази направлення відзиву на адресу АТ «Альфа-Банк».

Указаний відзив з клопотанням стягнути витрати на правову допомогу надіслано АТ «Альфа-Банк» 02 червня 2021 року.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року вказану справу розглянуто у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вивчивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК Українивстановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення(частина третя статті 270 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Заявником при подачі відзиву на касаційну скаргу документально доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції. АТ «Альфа-Банк» не подавало до суду касаційної інстанції клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а тому відсутні правові підстави для відмови у стягненні цих витрат на користь ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Висновок за результатами розгляду заяви

Верховний Суд у дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню у повному обсязі. Як факт надання правової допомоги у зв`язку із переглядом справи у суду касаційної інстанції, так і розмір понесених витрат, підтверджено належними доказами. Розмір понесених витрат є співмірним із складністю справи.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова Олександра Валеріївна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 15 100,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик