Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2296/21
Провадження № 2/273/80/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Васильчук О. В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Dinero», , через сайт кредитодавця, 29.12.2018 року був укладений кредитний договір №L89553295 (споживчий онлайн-кредит), за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 10900,00 грн.

У зв`язку із заблокуванням її банківських карткових рахунків приватним виконавцем, позивачу стало відомо, що 24.02.2021 року приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимировича вчинив виконавчий напис № 2419 про стягнення з неї на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , який є правонаступником первісного кредитора на підставі Договору про відступлення права вимоги, заборгованості за кредитним договором №AG4072871 від 29.12.2018 року в сумі 37869,60 грн.

Виконавчий напис приватного нотаріуса позивач вважає таким, що не підлягає виконанню оскільки нотаріусом було порушено процедуру його вчинення.

Вважає, що приватний нотаріус не мав підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису, оскільки позивач (боржник) не отримувала письмового повідомлення від відповідача (стягувача) про вимогу щодо усунення порушень кредитних зобов`язань з її сторони, що порушує її права як боржника на прийняття законного рішення нотаріусом щодо вчинення (не вчинення) нотаріальної дії та не пересвідчився щодо обставин безспірності суми заборгованості.

Крім того, нотаріусом було застосовано вимоги постанови КМУ від 29.06.99 №1172 зі змінами згідно постанови КМУ від 26.11.2014 №662, які постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/200284/14 було визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

На час вчинення виконавчого напису, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку не містив відповідного розділу, який регламентує порядок стягнення заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, а тому, нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та копію позовної заяви з додатками до неї отримав 15.12.2021 року. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив товариство не надало.

Відповідачу - приватному нотаріусу Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича за місцем знаходження направлялася копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та копія позовної заяви з додатками до неї, які повернулися не врученими з причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович подав до суду пояснення на позовну заяви та докази згідно з ухвалою суду від 30.11.2021 року про забезпечення доказів. У поясненнях зазначив, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з урахуванням всіх вимог Закону та у встановлені ним строки з метою забезпечення захисту інтересів кредитора. Просить відмовити у задоволенні позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24.02.2021 року приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимировича вчинив виконавчий напис № 2419 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , який є правонаступником первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Dinero», , на підставі Договору №22-08/19 та Додаткової угоди №2 про відступлення прав вимоги від 30.09.2019 року, заборгованості за споживчим кредитним договором №AG4072871 від 29.12.2018 року в сумі 36869,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13300,00 грн., заборгованості за процентами та комісією в сумі 23569,60 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1000,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом становить 37869,60 грн. (а.с.18, 27-30).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича 23.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64931059 щодо виконання вказаного виконавчого напису. Одночасно винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 3786,96 грн. Відповідно до постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 13.04.2021 року арештовані грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках та рахунках, що будуть відкриті після винесення вказаної постанови у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат на виконавче провадження, штрафів в сумі 42356,56 грн. (а.с. 20-21, 22-23, 24-25).

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Вказані обставини відповідачем не спростовуються.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса`зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

- оригінал нотаріально посвідченої угоди;

- документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, кредитний договір №AG4072871 від 29.12.2018 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за споживчим нотаріально не посвідченим кредитним договором.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 гл. 16 розд. II Порядку річний строк для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника. Отже, право вимоги у стягувача виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк.

Не дивлячись на викладене, відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 порушила договір та не виконала його зобов`язання.

Так, відповідачем не надано суду ні самого кредитного договору за допомогою якого можна було б встановити строк кредитування ОСОБА_1 , ні підтверджень того, що остання отримувала письмову вимогу про повернення коштів, що є необхідним для встановлення строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони не підтверджені документально.

Для правильного застосування статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто:

1) чи існувала заборгованість узагалі;

2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі;

3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність достатніх доказів для спростування доводів позивача, за відсутності доказів які б підтверджували факт отримання позивачем письмової вимоги щодо повернення коштів від відповідача, безспірності заборгованості та належної форми вчинення кредитного договору, суд вважає позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , слід задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків, що позовні вимоги до приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

ВС у своєму рішенні від 14.08.2019 по справі №519/77/18 встановив, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що стягувачем за оспорюваним виконавчим написом є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», .

Тому суд, відмовляє в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича.

Розподіл підтверджених документально судових витрат суд вирішує на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання.

Щодо розподілу інших судових витрат заявлених позивачем, суд вказане питання відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України не вирішує, оскільки до ухвалення рішення суду не були додані докази про їх понесення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, зареєстрований в реєстрі за № 2419 таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , витрати зі сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви, за заяву про забезпечення позову, за заяву про забезпечення доказів в розмірі 2316,33 грн. (дві тисячі триста шістнадцять гривень 33 копійки).

Скасувати забезпечення позову застосований ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича 24 лютого 2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 2419 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за кредитним договором від 29 грудня 2018 року №AG4072871 у розмірі 37869,60 грн., в тому числі в рамках виконавчого провадження № 64931059, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Васильчук