Справа № 158/531/20 Головуючий у 1 інстанції: Поліщук С. В.
Провадження № 22-ц/802/199/22 Категорія: 48 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року та апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії. Позов мотивовано тим, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 та межує з його земельною ділянкою є відповідач по справі - ОСОБА_2 . У 1999 році відповідач по справі на відстані менше 1м від огорожі належної позивачу земельної ділянки побудував приміщення гаража-майстерні, який у 2012 році здано в експлуатацію, ухил даху якого облаштований в сторону його земельної ділянки. При цьому влаштував систему водовідведення з оцинкованої сталі індивідуального виготовлення таким чином, що атмосферні опади із даху приміщення гаража - майстерні через паркан, потрапляють на належну йому земельну ділянку, що призвело до руйнування стіни льоху з шийкою, літньої кухні. Підтоплення дощовими водами з приміщення належного відповідачу гаража-майстерні вплинуло на стан підземних конструктивних елементів цегляних стін льоху з шийкою та призвело до її деформації з утворенням тріщин, а також з`явилися сліди замокання на зовнішній стіні літньої кухні над фундаментом. В результаті протиправних дій відповідача по справі, позивачу завдана матеріальна та моральна шкода. Просить суд зобов`язати відповідача по справі ОСОБА_2 влаштувати систему водовідведення із стандартних елементів заводського виготовлення на покрівлі належного відповідачу приміщення гаража - майстерні з врахуванням обсягів води, площі та форми даху; стягнути з відповідача по справі ОСОБА_2 в користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 7278,00 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, та стягнути на його користь судові витрати по справі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року в задоволенні позову в цій справі відмовлено.

Додатковим рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мартинюк О. І. про ухвалення додаткового рішення у цій справі задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 11767,68 грн понесених судових витрат пов`язаних з проведення судової будівельно-технічної експертизи, а всього на загальну суму 26767,68 грн.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційні скарги на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року та додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року в цій справі. Покликається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що висновком експерта з результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 8497 від 19.02.2021 встановлено, що розміщення господарської будівлі з гаражем (гараж-майстерня літ. Ж-1) за адресою АДРЕСА_2 , що належить власнику ОСОБА_2 не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», яким обумовлено, що «для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м». Вказано які дії необхідно провести для заміни конструкції системи водовідведення гараж-майстерні. Також еспертом встановлено відповідність споруди льоху з шийкою літ. «В» вимогам державних будівельних норм у галузі планування та забудови територій. Визначено вартість ремонтно-будівельних робіт льоху у сумі 7278,00 грн та визначено, що ймовірною причиною руйнування льоху слугує просідання грунту правої строни льоху. З змісту висновку слідує невідповідність покрівлі гараж-майстерні, яка має ухил в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 ДБН В.2.6-220:2017 «Покриття будівель і споруд». Висновок суду першої інстанції про те, що не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між підтопленням льоху водою з даху відповідача, є безпідставним. Суд не надав оцінки висновку № 8697-8698 від 28.12.2019 Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове рішення яким стягнути з відповідача в користь позивача 7278,00 грн матеріальної шкоди завданої підтопленням дощовими водами з даху будівлі гаража-майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на проведення експертизи в розмірі 6280,00 грн, судовий збір в розмірі 2522,40 грн, 12000,00 грн витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення позивач вказує, що суд першої інстанції не врахував заперечення позивача на заяву відповідача про надання доказів понесення судових витрат. Форма розрахункових квитанції не відповідає типовій формі квитанції до прибуткового касового ордера. Просить скасувати додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року в якому вказує, що допитаний в судовому засіданні 09.12.2021 експерт ОСОБА_3 пояснив, що експерт не може встановити точну причину просідання грунту, а експертиза по питанню чи могли стічні води з даху гаража-майстерні призвести до просіданні грунту категоричного висновку не дадуть. Вказане свідчить про недоведеність цивільного правопорушення, а отже про відсутність підстав для відшкодування шкоди. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення відповідач вказує, що у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 в справі № 727/4597/19 зазначено, що законодавством України не встановлено вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, не встановлено форму такого документа. Відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому адвокат може видавати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.12.2021 в справі № 280/5176/21 та ряді інших. Ненадання обгрунтувань для того чи іншого аргументу сторони, не може вказувати на неповноту чи незаконність рішення. ОСОБА_1 не заявляв про неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача на додаткове рішеня в цій справі.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання: «Що слугує причиною руйнування льоху з шийокою літер «В», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?».

Відповідач подав заперечення на зазначене клопотання. Позивачем не зазначено в клопотанні процесуальних передумов для призначення дожаткової експертизи, а тому клопотання не може бути задоволене. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання позивача про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, оскільки позивач не навів обґрунтованих підстав для її проведення, а відповідно до ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, додаткове рішення скасувати.

Апеляційну скаргу подано на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення 7278,00 грн матеріальної шкоди завданої підтопленням дощовими водами з даху будівлі гаража-майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на проведення експертизи в розмірі 6280,00 грн, судовий збір в розмірі 2522,40 грн, 12000,00 грн витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , даний факт стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 106399414 від 06.12.2017.

З копії технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна № 972-П встновлено, що на земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані житловий будинок, прибудова, навіс, сарай, льох з шийкою, колодязь, навіс та гараж.

Власником суміжного домоволодіння по АДРЕСА_2 є відповідач по справі ОСОБА_2 .

Згідно даних, наведених у листі управління ДАБІ у Волинській області №1003-5/1.20/1563/19 від 01.07.2019 будівля гаража-майстерні /літер Ж-1/ по АДРЕСА_2 побудована у 1999 та прийнята в експлуатацію у 2012.

З акту обстеження земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 від 15.04.2019 складеного комісією в складі члена виконкому сільської ради ОСОБА_5, спеціаліста-землевпорядника ОСОБА_4 , депутата сільської ради ОСОБА_6, в присутності сільського голови ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що на вказаній земельній ділянці, поряд з межею земельної ділянки позивача по справі ОСОБА_1 на відстані близько 0,5 м розміщене приміщення гаража-майстерні гр. ОСОБА_2 . Ухил даху обладнаний ринвами для стоку води на земельну ділянку ОСОБА_2 . На земельній ділянці належній ОСОБА_1 вздовж огорожі фундаменту приміщення гаража-майстерні викопана траншея глибиною 20-30 см, яка могла використовуватись для стоку води з даху. Приміщення гаража-майстерні обладнане ринвами. Дана траншея може слугувати руйнуванню вказаного приміщення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач по справі ОСОБА_2 провів реконструкцію даху приміщення гаража-майстерні /літер Ж-1/, а саме переніс ухил даху в бік свого домоволодіння. Дана обставина сторонами в суді не заперечувалася.

На земельній ділянці позивача по справі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 розташований льох з шийкою /літер В/, який являє собою окреме підземне цегляне приміщення з насипом ґрунту на дах цього приміщення. Крім того на земельній ділянці позивача розміщений навіс /літер Є/, ухил даху якого здійснений в сторону льоху з шийкою /літер В/ та виходить на дах льоху, на якому відсутня система водовідведення.

Відповідно до довідки інформаційно-технічного центру «Вектор», згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, належної ОСОБА_2 , координати поворотних точок даної земельної ділянки є повністю дотичними до координат поворотних точок земельної ділянки належної позивачу по справі ОСОБА_1 (кадастровий номер :01:001:1324), а саме наявний розрив між ними від вул. Першотравнева , ширина якого становить 1,57 м та звужується до кінця земельної ділянки. Як вбачається із схеми земельних ділянок відповідно до технічної документації саме на даній частині земельної ділянки знаходиться приміщення гаража-майстерні належного відповідачу по справі ОСОБА_2 .

Позивачем подано до суду першої інстанції Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 8697-8698 від 28.12.2019 виконаний на замовлення ОСОБА_1 Волинським відділенням Львівського НДІСЕ, відповідно до якого: 1. Розміщення на межі земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , господарської будівлі з гаражем (гараж-майстерня літ. Ж-1) за адресою АДРЕСА_2 , що належить власнику ОСОБА_2 не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», яким обумовлено, що «для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканюю атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної ділянки». 2. Розмір матеріальної шкоди нанесеної ОСОБА_1 , як власнику домогосподарства по АДРЕСА_1 внаслідок підтоплення дощовими водами з даху будівлі у вигляді гаража-майстерні літ. Ж-1 за адресою: АДРЕСА_2 , що належить власнику ОСОБА_2 становить 6616,00 грн. 3. Власнику гаража-майстерні літ. Ж-1 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 у випадках подальшого затоплення дощовими водами з дахку гаража-майстерні літ. Ж-1 земельної ділянки та господарських споруд власника ОСОБА_1 необхідно буде замінити влаштовану конструкцію системи водовідведення на систему стандартних елементів заводського виготовлення з врахуванням обсягів води, площі та форми даху.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2020 за клопотанням представника відповідача адвоката Мартинюк О. І. призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи Волинського відділення Львівського НДІСЕ № 8497 від 19.02.2021, дослідженого судом та який не суперечить висновку комісійної будівельно-технічної експертизи № 8697-8698 від 28.12.2019. проведеної на замовлення позивача по справі встановлено, що: 1. розміщення господарської будівлі з гаражем (гараж-майстерня літер Ж-1) за адресою: АДРЕСА_2 , що належить власнику ОСОБА_2 не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень.», яким обумовлено, що «для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни має бути не менше 1 м.»; 2. Вартість ремонтно-будівельних робіт ремонту льоху з шийкою літ. «В» по АДРЕСА_1 станом на час виконання експертизи становить 7278,00 грн. 3. Змінити конструкцію водовідведення. При цьому повинно бути забезпечено її влаштування з стандартних елементів заводського виготовлення з врахуванням обсягів води, яка стікає з покрівлі, кількість опадів в певний часовий проміжок, площі та форми даху у відповідності до ДБН В.2.6-220:2017 «Покриття будівель і споруд». 4. За результатами проведеного огляду встановлено, що водовідведення з навісу літер «Є», розміщеного на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутнє. 5. Гідроізолююче покриття заглиблених частин приміщення льоху з шийкою (літ. «В»), що знаходиться на земельній ділянці позивача обстежити не надалось можливим, оскільки даний вид робіт належить до прихованих. 6. Споруда льоху з шийкою літ. «В» за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм у галузі планування та забудови територій. 7. Ймовірною причиною руйнування льоху з шийкою (літ. «В») за адресою: АДРЕСА_1 слугує просідання ґрунту правої стіни льоху з шийкою.

За ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частина 5 ст. 319 ЦК України встановлює, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (п. г ч. 1 ст. 91 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати за наявності таких підстав: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина.

Статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що будівництво гаражу-майстерні відповідачем на межі з суміжною ділянкою позивача здійснено з порушенням вимог державних будівельних норм - без забезпечення нормативної відстані до межі земельної ділянки та без влаштування інженерно-технічних заходів запобігання стіканню атмосферних опадів з покрівлі. У висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 8697-8698 від 28.12.2019 зазначено, що тривале підтоплення суміжної ділянки відповідача вплинуло на стан підземних конструктивних елементів цегляних стін льоху з шийкою і в результаті постійного намокання стіни льоху зазнали деформацій з утворенням тріщин. У висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8497 від 19.02.2021 зроблено припущення, що ймовірною причиною руйнування льоха з шийкою слугує просідання грунту правої стягни льоху з шийкою.

Сам факт розміщення на межі земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , господарської будівлі з гаражем (гараж-майстерня літ. Ж-1) за адресою АДРЕСА_2 , що належить власнику ОСОБА_2 з невідповідністю вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», свідчить про порушення відповідачем прав позивача.

Отже, відповідач порушив права позивача, як суміжного землекористувача, розташувавши будівлю на відстані 0,5 м від межі з дахом спрямованим в сторону будинковолодіння позивача, це сприяло стіканню атмосферних опадів з покрівлі на територію позивача і пошкодженню льоха.

Суд на підставі наведеного вище, приходить до висновку, що позивачем доведено факт завдання йому матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача, експертним висновком визначено розмір завданої шкоди, а тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 7278,00 грн завданої матеріальної шкоди.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи нову постанову, відповідно змінює розподіл судових витрат, який був вирішений судом першої інстанції додатковим рішенням.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. (ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 4, 6, 7 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов в цій справі подано до суду в березні 2020 року. Прожитковий мінімум з 01.01.2020 становив 2102 грн. За ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд апеляційної інстанції задовольняє позов у цій справі частково в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 7278,00 грн, а тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 840,80 грн (2102,00 грн х 0,4) судового збору за подачу позову у цій справі, тобто у мінімальному розмірі, визначеному законом.

На підтвердження понесених витрат на проведення експертизи виконаної на замовлення позивача ОСОБА_1 , що оформлена висновком експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 8697-8698 від 28.12.2019, позивачем додано до позовної заяви копію договору № 8697-8698 на виконання експертизи від 09.10.2019 на суму 6280,00 грн, копію акту № 1 попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта № 8697 від 04.10.2019 на попередню суму 3140,00 грн, де вказано, що наперед сплачено 3140,00 грн, копію акту № 2 здачі-приймання висновку експерта № 8697 від 04.102019 на суму 3140,00 грн, копію рахунку за проведення експертизи від 09.10.2019 № 162 на суму 6280 грн, квитанцію про сплату 6280,00 грн від 15.10.2019. В позовній заяві заявлено клопотання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Ківерцівського районного суду від 07.08.2020 в цій справі за клопотанням відповідача призначено судову будівельно-технічну експертизу, оплату покладено на рахунок відповідача. Відповідно до рахунку на проведення експертизи від 28.08.2020 № 92 вартість експертизи складає 11767,68 грн, які відповідно до копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1 від 29.09.2020 в повному об`ємі були оплачені відповідачем. Експертизу було проведено.

За ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позов апеляційним судом задоволено частково в частині стягнення майнової шкоди. В позовній заяві позивачем заявлено три позовні вимоги: 1 - немайнового характеру та дві майнового характеру (стягнення матеріальної та моральної шкоди). Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поділ різниці у вартості проведення експертиз на позивача та відповідача згідно наступного розрахунку: (11767,68 грн - 6280,00 грн) : 2 = 2743,84 грн. Експертні висновки підтверджують підставність майнової вимоги позивача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2743,84 грн.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору № 14 про надання правової допомоги від 05.09.2019 пункт 3.1. якого визначає гонорар за правову допомогу в розмірі 1200,00 грн за годину роботи і визначається актом приймання-передачі, 10.06.2021 позивачем подано до суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн до якої додано акт приймання-передачі від 06.06.2021 наданих послуг згідно договору № 14 про надання правової допомоги від 05.09.2019 з вказанням затраченого адвокатом часу та вартості години в розмірі 1200,00 грн на загальну суму 12000,00 грн, квитанції Банку № 0.0..1 від 18.09.2019 на суму 3960,40 грн, квитанцію від 24.02.2021 до прибуткового касового ордеру на суму 8040,00 грн.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн в матеріалах даної цивільної справи наявний Договір про надання правничої допомоги б/н від 01 квітня 2020 року, а також додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 01.04.2020 відповідно до п. 2 якого, сторони узгодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правничої допомоги є фіксованим та складає 15 000 грн 00 коп., оплата за яку прийнята відповідно до розрахункових квитанцій від 01.04.2020 та від 03.06.2020. З акту приймання-передачі наданих послуг (правнича допомога і представництво) від 14.12.2021 встановлено, що представником відповідача адвокатом Мартинюк О. І. наведено обсяг робіт виконаних нею у справі № 158/531/20, вказано затрачений час та вартість наданих послуг, що також додатково стверджується довідкою-розрахунком про кількість часу, затраченого адвокатом на надання правничої допомоги у даній справі. Відповідачем понесено судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн, які представник відповідача адвокат Мартинюк О. І. під час судового розгляду та в судових дебатах просила стягнути з позивача на користь відповідача.

Оскільки позов апеляційним судом задоволено частково на суму 7278,00 грн, суд з врахуванням складності справи, ціни позову, принципів співмірності та пропорційності вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 2000,00 грн. Суд застосовує ч. 10 ст. 141 ЦПК України та взаємно зараховує вказані вимоги.

Позивачем при подачі апеляційної скарги, якою він оскаржує рішення в частині, сплачено1271,20 грн судового збору. Стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 1271,20 грн судового збору за подачу апеляційної скарги в цій справі.

Суд у складі колегії суддів прийшов до висновку, що рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, додаткове рішення - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року, додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року в оскаржуваній частині, додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2021 року в цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 7278,00 грн (сім тисяч двісті сімдесят вісім гривень 00 коп.) матеріальної шкоди.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 840,80 грн (вісімсот сорок гривень) судового збору за подачу позову у цій справі та 1271,20 грн (одну тисячу двісті сімдесят одну гривню 20 коп.) судового збору за подачу апеляційної скарги у цій справі, а всього 2112,00 грн (дві тисячі сто дванадцять гривень 00 коп.).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 2743,84 грн (дві тисячі сімсот сорок три гривні 84 коп.) витрат за проведення судової експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді