Справа № 761/4593/21
Провадження № 2/761/4031/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Бражніченко І.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора державний нотаріус Губко Юлія Володимирівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом (а.с. 8 т. 2) та просила суд: встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з червня 2006 року до серпня 2020 року; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживала разом з ОСОБА_4 з червня 2006 року як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу, в квартирі, що належала її матері ОСОБА_5 , де з лютого 2011 року був зареєстрований ОСОБА_4 . Вони прожили разом 14 років, мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство та спільно несли витрати. У лютому 2013 року ОСОБА_4 захворів і вона супроводжувала його на лікування до Німеччини, весь час перебувала біля нього, потім двічі на рік їздила з ним до клініки на обстеження та контрольні перевірки. Завжди піклувалася про нього і в Києві. Коли він знаходився в лікарні кожного разу була біля нього цілодобово, супроводжувала під час курсів променевої терапії, хіміотерапії та в усіх інших випадках, купувала для нього ліки та все необхідне для лікування.

Посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , вона займалась організацією його поховання і відповідні витрати несла особисто. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до якого входить квартира АДРЕСА_1 , яку померлий придбав в квітні 2011 року.

У позові позивач також зазначила, що після її звернення до нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. 02.11.2020 року щодо відкриття спадкової справи, їй була надана відповідь, що спадкова справа №1233/2020 заведена, але для отримання свідоцтва про право на спадщину їй потрібно рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше 5 років, а тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2021 року цивільну справу №761/4593/21 передано судді Пономаренко Н.В.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводи в порядку загального позовного провадження,встановлено процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2021 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача Шевченківську районну в м. Києві державну адміністрацію на належного відповідача Київську міську раду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

14.09.2021 року на адресу суду від відповідача Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що письмові докази, які позивач долучила до позовної заяви, не доводять та не встановлюють юридичного факту щодо проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю у період з червня 2006 року по 30.08.2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2021 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у даній справі співвідповідача ОСОБА_3

03.12.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечував проти позову та просив його задовольнити, зазначивши, що він є рідним племінником ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначив, що йому достеменно відомо, що ОСОБА_4 протягом останніх 15 років проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з позивачем ОСОБА_1 . За цей час йому доводилося неодноразово бувати в них дома, спочатку вони проживали в квартирі по АДРЕСА_2 , а коли зробили ремонт у квартирі по АДРЕСА_3 , переїхали до цієї квартири. Ремонт робили разом, обговорювали дизайн, вибирали оздоблювальні матеріали, меблі, техніку, тощо. За роки сімейного життя подружжя неодноразово їздили на відпочинок за межі України. З того моменту як захворів його дядько, позивач завжди була з ним поряд, купувала йому ліки, їздила з ним до лікарів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установлений законом порядок, у своїх відзивах на позовну заяву просили розглядати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правопорушення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина та за заявою ОСОБА_1 від 02.11.2020 року Першою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №1233/2020.

Листом від 02.11.2020 року Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю не менше п`яти років, згідно зі ст. 1264 ЦК України.

Також із спадкової справи вбачається, що до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявоювід 02.03.2021 року про прийняття спадщинизвернувся відповідач ОСОБА_3 , який є рідним племінником померлого ОСОБА_4 .

Вимогами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено розгляд справ судом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: проживання однією сім`єю зі спадкодавцем; те, що на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Крім того, з наведеного положення випливає основна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

В постанові від 08.12.2021 року у справі №531/295/19 Верховний Суд прийшов до висновку, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є близькою подругою позивача та свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною близького друга ОСОБА_4 , повідомили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали проживати разом з червня 2006 року, після першого знайомства, за місцем проживання ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 , а згодом в квартирі по АДРЕСА_3 . Вони жили однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, їздили разом відпочивати. Також свідки підтвердили, що позивач піклувалася про ОСОБА_4 коли він захворів у 2013 році, допомагала йому вирішити різні питання щодо його лікування, та їздила з ним до Німеччини на лікування, а коли він помер, то похованням займалася ОСОБА_1 .

Із досліджуваних в судовому засіданні письмових доказів судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 з 15.02.2011 року був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта на ОСОБА_9 . Власником даної квартири на підставі договору дарування квартири від 11.09.2001 року являється ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача.

Також в матеріалах справи містяться письмові докази щодо проходження лікування ОСОБА_4 в Німеччині, з яких вбачається, що позивач супроводжувала ОСОБА_4 на лікування, як і містяться письмові докази щодо придбання позивачем для нього ліків (66-75). Даний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Суд приймає до уваги твердження сторони позивача, що мати позивача ОСОБА_5 весь час хвороби ОСОБА_4 допомагала їй , що підтверджується договорами про надання медичних послуг ОСОБА_4 , в яких представником пацієнта значиться мати позивача - ОСОБА_5 .

Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_4 також підтверджується спільними фотографіями, а також письмовими доказами щодо спільних подорожей за межі України(копії закордонних паспортів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , копії договорів про надання туристичних послуг та авіаквитків) (а.с. 33-65).

Матеріали справи також містять письмові докази, які підтверджують що похованням ОСОБА_4 займалася позивач та її мати, при цьому похований ОСОБА_4 в склепі, який оформлений на ім`я матері позивача.

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Окрім того, враховуючи висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 17.06.2020 року у справі №755/18012/16, про те, що для застосування положень ст.1264 ЦК України необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі, судом під час розгляду справи було перевірено на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи та встановлено, що в період з червня 2006 року по серпень 2020 року ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 не перебували з іншими особами в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями паспортів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , виданих 28.08.1998 року та 09.10.1997 року відповідно, в яких відсутні відмітки про реєстрацію шлюбу, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 був розірваний 05.11.1986 року.

Судом при вирішенні даної справи, також взято до уваги відзив відповідача ОСОБА_3 (рідний племінник та спадкоємець померлого ОСОБА_4 ), який визнав позов ОСОБА_1 та підтвердив, що ОСОБА_4 протягом останніх 15 років проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з позивачем ОСОБА_1 .

В даному випадку суд відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України вважає, що визнання позову відповідачем ОСОБА_3 не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Оскільки стороною позивача доведено належними та допустимими доказами, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період часу з червня 2006 року по серпень 2020 року проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, починаючи з 2013 року під час тяжкої хвороби ОСОБА_4 . ОСОБА_1 доглядала за ним, супроводжувала його на лікування до Німеччини, купувала йому ліки, а отже, мали взаємні права та обов`язки, що вказує на те, що вони проживали однією сім`єю як чоловік і жінка, під час спільного проживання кожен з них не перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з червня 2006 року по 30.08.2020 року та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів, які можуть спростувати доводи сторони позивача, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 1258, 1259, 1264 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 21, 74 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 90, 95, 141, 206, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - у період з червня 2006 року по 30 серпня 2020 року.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Третя особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Губко Юлія Володимирівна, адреса: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 11. Повний текст складений 11.05.2022.

Суддя: