Справа № 761/580/21
Провадження № 2/761/2968/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Вдовкіній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Обухівський край» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростовання недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

12.01.2021 р. на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ТОВ «Редакція газети «Обухівський край» (далі - відповідач 2), у якій позивач з врахуванням уточнення вимог просить суд: визнати недостовірною, такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 в Громадсько-політичній газеті «Обухівський край» № НОМЕР_1, видавником якої є ТОВ «Редакція газети «Обухівський край», автор статті ОСОБА_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», у фразах «…продавець взяв на себе додаткові зобов`язання - оформити суборенду прибережної зони водо- і електропостачання. Їх прописали в договорі поруки.

… Так наполіг продавець імовірно тому що зобов`язання ці виконувати і не збирався одночасно з цим продавець усно зобов`язав покупця одноосібно (тобто за свій рахунок) побудувати паркан між їхнім ділянками, щоб собака продавця могла вільно ходити по його території, а не сидіти у вольєрі. Місце розташування паркану вказав сам продавець, пославшись на його геодезичні дані про межі ділянки. Усе так же за усною домовленістю продавець дозволив спорудити тимчасові споруди для зберігання спортінвентарю і плавзасобів в прибережній зоні і не заперечував проти її благоустрою, зокрема посадки дерев - сосон, ялин, беріз та кущів.

… Незабаром після оформлення угоди почалися не дружні дії з боку продавця, які закінчились відключенням будинку від водопостачання. … Мабуть, повирішували питання з поліцією, яку у відомий приказці « Рука руку миє». … Імовірно , у нього виникло бажання вижити покупця і продати будинок ще раз. Можливо тим новим сусідам, які на сусідній ділянці затіяли грандіозне будівництво. Може їм мало землі стало, а може, вони більше грошей запропонували. … і чим далі тим більше загострюється відчуття відвертої не порядності, відсутність сорому і совісті, недотримання закріплених на папері домовленостей.

… Вираз холодна голова, гаряче серце і чисті руки - це не про нашого генерала.»; зобов`язати відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом повідомлення про ухвалене судове рішення; стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в сумі 250000,00 грн.; а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вищевказана інформація поширена відповідачами відносно позивача є недостовірною, такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки застосовані відповідачами словосполучення є фактичними твердженнями, які характеризують позивача як шахрая, непорядну людину, у якої відсутні сором та совість, особу, яка не виконує домовленість, при цьому використовує для вирішення питань своє звання та посаду. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити з підстав, передбачених ст.ст. 3, 19, 32, 62, 68 Конституції України та ст.ст. 15, 302, 227 ЦК України.

Ухвалою від 22.02.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.06.2021 р. через канцелярію суду відповідач 1 подав відзив на позов, у якому останній виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити в його задоволенні.

23.06.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідача 2, у якому останній виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити в його задоволенні.

Ухвала від 09.11.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник через канцелярію суду подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення відповідача 1, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Громадсько-політичній газеті «Обухівський край» в № НОМЕР_1, була опублікована стаття під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2.», автором статті ОСОБА_2 поширену інформацію наступного змісту: «…продавець взяв на себе додаткові зобов`язання - оформити суборенду прибережної зони водо- і електропостачання. Їх прописали в договорі поруки.

… Так наполіг продавець імовірно тому що зобов`язання ці виконувати і не збирався одночасно з цим продавець усно зобов`язав покупця одноосібно (тобто за свій рахунок) побудувати паркан між їхнім ділянками, щоб собака продавця могла вільно ходити по його території, а не сидіти у вольєрі. Місце розташування паркану вказав сам продавець, пославшись на його геодезичні дані про межі ділянки. Усе так же за усною домовленістю продавець дозволив спорудити тимчасові споруди для зберігання спортінвентарю і плавзасобів в прибережній зоні і не заперечував проти її благоустрою, зокрема посадки дерев - сосон, ялин, беріз та кущів.

… Незабаром після оформлення угоди почалися не дружні дії з боку продавця, які закінчились відключенням будинку від водопостачання. … Мабуть, повирішували питання з поліцією, яку у відомий приказці « Рука руку миє». … Імовірно , у нього виникло бажання вижити покупця і продати будинок ще раз. Можливо тим новим сусідам, які на сусідній ділянці затіяли грандіозне будівництво. Може їм мало землі стало, а може, вони більше грошей запропонували. … і чим далі тим більше загострюється відчуття відвертої не порядності, відсутність сорому і совісті, недотримання закріплених на папері домовленостей.

… Вираз холодна голова, гаряче серце і чисті руки - це не про нашого генерала.»

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що вищенаведена інформація поширена відповідачами є недостовірною, такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки застосовані відповідачами словосполучення є фактичними твердженнями, які характеризують позивача як шахрая, непорядну людину, у якої відсутні сором та совість, особу, яка не виконує домовленість, при цьому використовує для вирішення питань своє звання та посаду.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За змістом статей 94, 277 ЦК України, частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Разом з тим, частиною 1 статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 29.11.2017 р. у справі № 6-639цс17, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Верховний суд України у пункті 18 постанови Пленуму № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Крім того, Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати

Також слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

В даному конкретному випадку, аналізуючи вирази, які позивач просить визнати недостовірною інформацією та такою, що ганьбить його честь, гідність і ділову репутацію, суд, враховуючи положення зазначених вище актів законодавства, приходить до висновку, що поширені відповідачами вирази є нічим іншим як оціночними судженнями, які містять суб`єктивну думку та критику автора статті відносно подій, що описуються в цій статті та дій позивача у своїй сукупності, а виокремлення із загального тексту вказаних позивачем висловів призводить до викривлення думки відповідача 1 та є втручанням у його право на свободу вираження поглядів.

Крім того, відповідно до змісту статті опублікованої ІНФОРМАЦІЯ_1 в Громадсько-політичній газеті «Обухівський край» № НОМЕР_1, яка наявна в матеріалах справи, позивач з відповідачем 1 є сусідами, між якими виник цивільно-правовий спір за межі земельних ділянок, а тому у цих висловах відповідач 1 визначив своє особисте відношення до особи позивача, свою оцінку дій останнього, однак жодного фактичного твердження поширена відповідачем 1 інформація не містить.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28.03.2013 р. у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд з прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене, та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: факти, що вважаються загальновідомими; підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; посилання на незалежне дослідження.

За таких обставин, оскільки інформація опублікована ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті Громадсько-політичної газети «Обухівський край» № НОМЕР_1 не носить характеру завідомо неправдивих відомостей, не містить фактичних даних та є оціночним судженням, яка хоч і є неприємною для позивача, однак не виходить за рамки суспільної моралі, при цьому ця інформація опублікована у формі, яка жодним чином не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, так як відповідач у даному випадку скористався своїм правом на свободу вираження думки, висловив своє відношення до цивільно-правового спору, який виник між ним і позивачем та наразі розглядається в судовому порядку, тому суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Обухівський край» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростовання недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: