Ухвала

09 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 947/7951/20

провадження № 61-2095ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року у складі судді: Куриленко О. М. та постанову Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Князюка О. В., Заїкіна А. П. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Одеської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Державної казначейської служби України, Одеської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про стягнення компенсації моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишена без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року залишено без змін.

04 лютого 2021 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить: скасувати оскаржені судові рішення; передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції; судові витрати покласти на відповідачів.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 947/7951/20 становить 585 000,00 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що: справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права, а саме статей 1173, 1174, 1176 ЦК України, без врахування ряду висновків Верховного Суду, а також у ряді випадків неправильно застосовані ці норми за відсутності висновків Верховного Суду; справа стосується питання права, а також становить значний суспільний інтерес; вказана справа має також виняткове значення для позивача. Проте ОСОБА_2 не обґрунтовує, в чому проявляється чому касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, чому справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи.Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для позивача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Судуне є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_2 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про стягнення компенсації моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков