Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
про забезпечення позову
11 лютого 2022 року Справа № 608/288/22
Номер провадження2-з/608/1/2022
Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області в складі Запорожець Л. М. ,
матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Костишина Василя Михайловича про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, до подачі позовної заяви до суду, -
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Костишин Василь Михайлович звернувся в суд з клопотанням про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України до подачі позовної заяви до суду. В клопотанні посилається на обставини та факти, що в ньому викладені та просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження зареєстрованого за ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме : частини будівлі та споруди, однієї другої частини сіносховища, однієї другої частини свинарника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
Розглянувши зазначену заяву, без виклику сторін та без технічної фіксації процесу, відповідно до ч. 1 ст.153, ч. 2 ст. 197ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.
Згідност. 151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Також відповідно до ч. 3ст. 152 ЦПК Українивид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову.
Надано лише докази що ОСОБА_2 належить зазначене в заяві майно та вказано лише, що є підстави вважати, що відповідач може скриватися від виконання судового рішення і виконання вироку суду.
Зі змісту ч. 1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
У п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Всупереч цьому, представником заявника не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, вказано відомості щодо майна, однак відсутня оцінка майна, на яке просять накласти арешт,що унеможливлює встановити співрозмірність суми забезпечення майбутнього позову, не надано відомостей та не зазначено доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Крім того, представник заявника не надавдоказів на підтвердження наміру майбутнього відповідача умисно ухилитися від виконання рішення суду, в той час , як позовна заява до суду ще не подана.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
При цьому суд враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, що здійснює таку діяльність відповідно до закону, як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися своїм майном іноді призводить до незворотніх наслідків.
Таким чином, оскільки представник не навів достатніх підстав щодо необхідності застосування забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, вважаю вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, і приходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.
Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника чи його представника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленомуЦПК України.
За змістомст. 293 ЦПК Україниокремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування.
Тобто, ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.151-153,209,210,293 ЦПК України, -
У задоволенні заяви про забезпечення позову, поданоїпредставником заявника ОСОБА_1 адвокатом Костишин Василем Михайловичем, в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, до подачі позовної заяви до суду - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/28/22

Ухвала набрала зконної сили " " ________________ року.

Суддя: Л М Запорожець

Копію ухвали видано " " _______________ року.

Секретар: