Справа № 462/613/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Тимощук І.І.,

справа № 462/613/22

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Львівська міська рада,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Львівська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , представника Львівської міської ради - Поповича Ярослава Дмитровича,

встановив:

заявник звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покликається на те, що після смерті батька відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, яке складається з гаражу № НОМЕР_1 в секторі 1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-8», що розташований на АДРЕСА_1 . Він є сином померлого ОСОБА_4 та його спадкоємцем за першої черги за законом. Іншим спадкоємцем першої черги є заінтересована особа - донька померлого та рідна сестра позивача ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті їх батько залишив заповіт на користь доньки ОСОБА_2 , однак вона спадщину не прийняла, між ними будь якого спору про право на спадщину немає.

Вказує, що на час відкриття спадщини він фактично постійно проживав разом зі своїм батьком, а відтак вважає, що прийняв спадщину після його смерті. Від спадщини він не відмовлявся. Додає, що звертався до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримав лист, яким йому було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність необхідних для видачі документів, які підтверджують факт прийняття ним спадщини у встановлений законом спосіб, рекомендовано звернутися до суду.

Просить заяву задоволити, оскільки не має можливості встановити вищенаведений факт іншим позасудовим шляхом, від нього залежить виникнення його спадкових прав, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

04.03.2022 року ухвалою судді заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, Львівську міську раду залучено до участі у справі як заінтересовану особу, задоволено клопотання заявника та витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4

05.04.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. надіслано до суду копію спадкової справи №67/2021 після смерті ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав з наведених у такій підстав. Зазначив, що приблизно 2,5 роки до смерті батька він проживав з останнім за адресою АДРЕСА_2 , доглядав за ним, купував продукти та готував їжу. Часто залишався ночувати з батьком, у квартирі були його речі. Батько хворів, після оперативного втручання йому було важко ходити. Після смерті батька залишився гараж. Квартира, у якій він проживав, на той час належала сестрі заявника ОСОБА_2 . Заявник вчасно не звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини, оскільки чекав сестру, яка була поза межами України. Після смерті матері у 2010 році батько не одружувався, на утриманні неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб не мав. Інших спадкоємців крім них з сестрою немає. ОСОБА_2 спадщину після батька не прийняла та на таку не претендує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою заявника та донькою померлого ОСОБА_4 . Приблизно 1,5 -2 роки до смерті їх батька, ОСОБА_1 проживав з ним, доглядав, оскільки батько хворів. Вона перебуває за кордоном з 1997 року та періодично повертається до Львова. Коли була в Україні, теж приїжджала до батька, однак в квартирі не ночувала. Оскільки квартира АДРЕСА_3 на той час належала їй, вона сплачувала комунальні послуги. Витрати на їжу та ліки вони з братом несли разом. Після смерті їх матері у 2010 році батько більше не одружувався, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не мав, інших осіб, які б могли претендувати на спадкове майно немає. Іншого спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , крім гаражу, немає. На гараж вона не претендує. Просила задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час смерті.

Представник заінтересованої особи Львівської міської ради Попович Я.Д. проти задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши вступне слово заявника, його представника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Суд вправі розглядати справи в окремому провадженні про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 року у справі №682/1303/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (копії паспорта громадянина України, копії свідоцтв про народження, а.с.5-11).

Відповідно до заповіту, посвідченого 10.07.2003 року державним нотаріусом П`ятої Львівської нотаріальної контори, ОСОБА_4 належну йому на праві особистої власності частину квартири АДРЕСА_3 , а також все інше його майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 стверджують, що на час смерті їхнього батька, власником квартири АДРЕСА_3 була ОСОБА_2 , на підтвердження чого подали копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.01.2011 року, копію угоди про зміну форми власності та визначення часток у спільній сумісній власності від 18.02.2011 року, копію договору дарування ј частини квартири від 01.04.2011 року та копію договору міни ј частини квартири на квартиру від 01.04.2011 року (а.с.73-76).

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12 - копія свідоцтва про смерть), згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 19.08.2005 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Футорянською О.А., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2005 року, оригінали яких оглянуто судом у судовому засіданні, належав гараж № НОМЕР_1 в секторі І гаражному кооперативі «Автолюбитель-8» по АДРЕСА_1 (а.с.14 - копія договору купівлі-продажу гаража, а.с.72 копія витягу).

Актом, складеним 20.01.2022 року ОСББ «Затишне 35» зі слів сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , довідкою ОСББ «Затишне 35» від 25.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_4 до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та здійснював за ним догляд (а.с.15,17).

Згідно із довідкою ОСББ «Затишне 35» від 29.01.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.16).

Допитаний як свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що протягом останніх 26 років проживає за адресою АДРЕСА_4 та був сусідом померлого ОСОБА_4 . Зазначив, що після смерті дружини останній жив сам, однак приблизно два роки перед смертю він не міг сам ходити, тому разом з ним проживав його син ОСОБА_1 . Донька померлого ОСОБА_4 часом приїжджала до батька, однак доглядав його син, який купував продукти, готував їжу, викликав швидку, коли це було необхідно. Більшість питань пов`язаних із похороном батька вирішив заявник ОСОБА_1 . Свідок вказав, що йому відомо про те, що заявник ОСОБА_1 мав свою кімнату у квартирі, де проживав з батьком. Також він залишався з батьком у лікарні. Інших осіб, в тому числі інших родичів, свідок в померлого не бачив.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що більше сорока років проживає за адресою АДРЕСА_5 та був сусідом батька заявника ОСОБА_4 . Зазначив, що заходив до нього майже кожного дня та останні 1,5-2 роки перед смертю з ним жив його син ОСОБА_1 . Він доглядав, годував, мив батька, залишався ночувати в квартирі. ОСОБА_4 казав свідку, що гараж залишить синові. Раз на рік до нього приїжджала дочка з Італії. Більше ніхто крім сусідів до нього не заходив, інших родичів він не бачив. Свідку не відомо, чи були в померлого на утриманні неповнолітні діти, непрацездатні особи.

Судом встановлено також, що заявник 26.11.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину (гараж № НОМЕР_1 в секторі І гаражному кооперативі «Автолюбитель-8» по АДРЕСА_1 ) після смерті батька ОСОБА_4 за законом (а.с.34).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 26.11.2021 року приватним нотаріусом Щебивовк О.О. зареєстровано спадкову справу, спадкодавець ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37).

В межах спадкової справи нотаріусом 26.11.2021 року сформовано інформаційну довідку зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), згідно якої заповіт, посвідчений 10.07.2003 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою є чинним (а.с.35).

Відповідно до витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку ОСББ від 01.12.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 17.03.2020 року (а.с.45).

На своє звернення ОСОБА_1 отримав відповідь нотаріуса за №182/02-14 від 01.12.2021 року. Зокрема, у такій нотаріус повідомила про відсутність у спадковій справі документів необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме документів, які підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений законом спосіб. З метою реалізації спадкових прав рекомендувала звернутися до суду (а.с.46).

Відповідно до ч. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 , крім нього осіб, які б претендували на спадкове майно немає, а встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем пов`язане із реалізацією спадкових прав заявника. Встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, доказів іншого суду не надано. Судом не встановлено осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені внаслідок встановлення факту.

У суду немає також підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Беручи до уваги норми законодавства, які не виключають право заявника на прийняття спадщини за законом шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, досліджені судом докази та, враховуючи позицію з цього питання заінтересованих осіб у справі, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задоволити та встановити факт постійного проживання заявника із батьком ОСОБА_4 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 10, 76-80, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України , суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Львівська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити юридичний факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 );

заінтересована особа - ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 );

заінтересована особа - Львівська міська рада (місце знаходження - місто Львів, площа Ринок,1 ).

Повне судове рішення складено 21 червня 2022 року

Суддя: І.С. Мруць