Справа № 129/599/21
Провадження № 22-ц/801/1005/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Відділ державної виконавчої служби Гайсинського РУЮ ГУЮ у Вінницькій області,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року, постановлену під головуванням судді Довгалюк Л. В. в смт Теплик Вінницької області,

у справі № 129/599/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Гайсинського РУЮ ГУЮ у Вінницькій області про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державну виконавчу службу»,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Гайсинського РУЮ ГУЮ у Вінницькій області (далі - відділ ДВС) про стягнення майнової, матеріальної, моральної шкоди внаслідок грубого порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державну виконавчу службу».

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів із дня її вручення, зазначено які саме недоліки необхідно усунути та спосіб їх усунення, зокрема, шляхом надання нової редакції позовної заяви з урахуванням положень ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з належно засвідченими копіями документів, що додані до неї у двох екземплярах, згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України, документу про сплату судового збору у сумі 3 178 грн. або доказів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України), а також доказів, щодо обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 13.04.2022 подав до суду заяву про виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що позивачем не були усунені недоліки позовної заяви визначені в ухвалі від 23 лютого 2022 року.

Суд зазначив, що позивачем не надано нової редакції позовної заяви з урахуванням положень ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з належно засвідченими копіями документів, що додані до неї у двох екземплярах, відповідно вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Крім того, позивачем у позовній заяві не вказано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що суперечить п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Також, всупереч вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, зокрема, щодо завдання йому майнової, матеріальної та моральної шкоди внаслідок грубого порушення Закону України «Про виконавче провадження» та «Про державну виконавчу службу». Разом з тим, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

У травні 2022 року ОСОБА_1 подав до Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що він усунув недоліки, зазначені в ухвалі районного суду, тому оскаржене судове рішення є незаконними. Звертає увагу, що на виконання вимог ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2022 року ним згідно з ст. 175 ЦПК України усунуто недоліки та заявлено клопотання про надіслання засвідчених копій апеляційної і касаційної скарг та заяв по справі відповідно до яких буде проведено розрахунок судових витрат як того вимагає суд. Також ним заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору внаслідок важкого матеріального стану та закону, з посиланням на те, що його було звільнено від сплати судового збору у цій справі у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на підставі частини другої статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (пункт 3 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним положенням ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Повертаючи позовну заяву позивачеві суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Колегія суддів не може повною мірою погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, вказана судова справа 31.01.2022 надійшла до Теплицького районного суду Вінницької області разом із постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України, надано строк для усунення недоліків, а саме, надання другого примірника позовної заяви з додатками.

Відповідно до ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, оскільки позивач усунув недоліки вказані в ухвалі суду від 02 лютого 2022 року.

Однак позивачем подано заяву про відвід судді Бондарчук О. П. на підставі положень ч. 1 ст. 37 ЦПК, яку ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року задоволено.

Відповідно до протоколу повторного авторозподілу судової справи між суддями від 18.02.2022 справу передано на розгляд судді Довгалюк Л. В., яка після вивчення позовної заяви з додатками дійшла висновку, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175,177 ЦПК, тому підлягає залишенню без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя районного суду в ухвалі від 23 лютого 2022 року заначила, що всупереч ч. 3 ст. 177 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не зазначено номерів його засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, не вказано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Також позивачем у позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що суперечить вимогам п.п. 9-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До того ж позивач просить суд звільнити його від слати судового збору, посилаючись на своє тяжке матеріальне становище, проте, жодних доказів на підтвердження даного факту суду не надав.

Таким чином, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 3 178 грн. (908 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 2 270 грн. за позовну вимогу немайнового характеру) та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

На виконання вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивачу також необхідно додати докази на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, зокрема, на підтвердження завдання йому майнової, матеріальної та моральної шкоди внаслідок грубого порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державну виконавчу службу».

На переконання суду першої інстанції вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 13.04.2022 подав до суду заяву про виправлення недоліків позовної заяви, в якій просив на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити його від сплати судового збору, відкрити провадження у справі з витребуванням заявлених доказів.

Повертаючи позовну заяву позивачеві суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав належним чином ухвалу про залишення позовної заяви без руху, дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, клопотання про продовження строку для усунення недоліків від позивача не надійшло, тому за вказаних обставин позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду даного питання, встановлений процесуальним законодавством, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі.

Апеляційний суд наголошує на тому, що у разі залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, в ході розгляду справи (частина одинадцята статті 187 ЦПК України), внаслідок не усунення недоліків, позовна заява залишається без розгляду (частина тринадцята статті 187 ЦПК України), тоді як суд визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачу на підставі статті 185 ЦПК України.

Проаналізувавши наведені норми та оцінивши обставини справи у сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду справи, встановлений процесуальним законодавством та безпідставно повернув позовну заяву після відкриття провадження у справі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Суд першої інстанції не вирішив питання продовження строку для усунення недоліків позовної заяви враховуючи часткове виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не розглянув заявлене позивачем на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, ухвала Теплицького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України, з направленням вказаної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 червня 2022 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

С. Г. Копаничук