БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 500/6591/17
Провадження № 2/497/282/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017р. з Малиновського районного суду м.Одеса, з метою дотримання вимог чинного законодавства про територіальну підсудність, надійшла цивільна справа з вищевказаним позовом ПАТ Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 24074,95грн. Представник позивача у позові посилається на те, що 30.11.2010року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Однак відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, тому позивач просить стягнути з відповідача на вою користь суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 24074,95грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1600 грн.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.04.2018 року позов було задоволено.

15.11.2021 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 25.04.2018р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 23.02.2022р. була задоволена, вищезазначене заочне рішення Болградського районного суду Одеської області скасовано, справу призначено до нового розгляду.

Представник АТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не прибув.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання також не прибули, надали суду заяву про застосування строків позовної давності, просили розглядати справу за їхньою відсутністю.

Вивчивши доводи позову та відзиву на кього, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, - задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3ст.12,ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. 30.11.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків - в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою» та «Тарифів Банку».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, такі умови не містять підпису позичальника (відповідача у справі), а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що саме ці умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, і вони діяли в момент підписання заяви.

Судом також встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 30.11.2010 року виконав в повному обсязі, однак, на твердження представника позивача, через невиконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 30.11.2010р., у відповідача склалася заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 24074,95грн., з яких: 1918,68грн. - заборгованість за кредитом; 20533,65грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500грн. - штраф (фіксована частина); 1122,62грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 30.11.2010 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В разі порушення зобов`язання, відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При розгляді справи, представником відповідача була надана заява про застосування строку позовної давності, що передбачено ст.267 ЦК України, тому суд виходить з роз`яснень п.1.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого суд, - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, якщо позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора щодо повернення кредитних коштів та відслтків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Судом встановлено, що останній платіж відповідачем дійсно, як зазначає представник відповідача, здійснено відповідачем 24.07.2014 року.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Правила позовної давності мають застосовуватися, якщо буде доведено існування самого суб`єктивного права або факту його порушення. Таким чином, пропущення строку позовної давності є підставою для відмови в позові навіть в разі доведеності позовних вимог.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Зі змісту правової позиції Верховного Суду України, у Постанові від 19.03.2014р. (справа №6-14цс14) вбачається, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Клопотання про поновлення з поважних причин пропущеного строку позовної давності позивач до суду не подавав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог не встановлено і в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 256-258, 261, 267, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 259, 223, 264, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду може бути також оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили, а відповідачем - з моменту отримання ухвали суду про відмову у перегляді заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.06.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова