Справа № 275/119/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

24 червня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Марієвській Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу №275/119/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Брусилівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Брусилівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київського нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 51446 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Веллфін" заборгованості в сумі 50 772 грн.

24 червня 2021року начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вангородським С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65889037 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.

07 липня 2021 року цим же державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 5077 грн., та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позивачка вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування судом п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безопірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172, в який було внесено зміни Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнала незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі №826/20084/14, що набрали законної сили і є обов`язковими.

При вчиненні оспорюваної нотаріальної дії нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Постановою №662 були внесенні зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2015 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині можливості стягнення заборгованості за кредитними договорами.

01 листопада 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

20 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду залишала в силі ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14. Відомості про скасування Судом Постанови Кабінету Міністрів України №662 про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині можливості стягнення заборгованості за кредитними договорами, внесенні до бази даних "Законодавство України" Верховної Ради України.

Відповідно до зазначеного, відповідачу для стягнення заборгованості з позивача у разі її наявності, слід було звернутись до суду з цивільним позовом про стягнення заборгованості, з правовим обгрунтуванням своїх вимог, надавши докази дійсного укладення кредитного договору на конкретних умовах та їх погодження сторонами (у тому числі погодженого сторонами розміру процентів, неустойки), які відповідно до ст.ст 547, 1048, 1055 ЦК України могли бути визначенні виключно у письмовій формі. Натомість дії відповідача щодо обраного механізму стягнення грошового зобов`язання свідчать про приховування від позивача (враховуючи те, що позивач не має ні оригіналу, ні копії кредитного договору) дійсних обставин, договору та нарахованих на його основі відсотків та штрафних санкцій.

Позивач не визнає заявленої заборгованості.

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київського нотаріального округу Грисюк О.В. не мала права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, що нотаріально не посвідчений.

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Про це також вказує Міністерство юстиції України в листі від 25.06.2020 року № 5232/19.5.6/32-20 щодо незаконності виконавчих написів на договорах, нотаріально не посвідчених. Саме Міністерство юстиції України здійснює державне регулювання нотаріальної діяльності, видає та анулює нотаріальне свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю.

Позивач просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 15 липня 2021року, зареєстрований в реєстрі за № 51446, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" заборгованості в сумі 50772 грн. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1112,40 копійок.

Позивачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача - ТОВ "Веллфін" до суду не з`явився, будучи повторно належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього до суду не надходило відзиву, клопотань та заяв.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського натаріального округу Грисюк О.В. та начальник Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до суду не з`явилися, будучи повторно належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, від них до суду не надходило відзиву, заяв та клопотань.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 30 січня 2022 року та постанови про відкриття виконавчого провадження №65889037 від 24 червня 2021 року, начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису №51446 від 24 травня2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Веллфін" заборгованості у розмірі 50772,00 гривень, та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №51446 від 24 травня 2021 року (а.с.8,11-13)

07 липня 2021 року начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн. та 07 липня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 5077,2 грн., та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 та отримує дохід в управлінні освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у розмірі 20% до погашення заборгованості - 56099,20 грн. (а.с. 9-10, 14).

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5( далі Порядок).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р.№ 1172 затверджено Перелік документів для одержання виконавчого напису

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно статтей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлени х цим Кодексом.

Позивачка , звертаючись до суду з позовом, стверджує, що у неї відсутня заборгованість перед відповідачем.

Відповідач до суду не з"явився, відзиву, заперечень суду не надав .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження позивачки про відсутність підстав у приватного нотаріуса Київського міського натаріального округу Грисюк О.В. для вчинення виконавчого напису №51446 від 24 травня 2021 року не спростовані.

Відповідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1112,40 грн.

На підставі ст.ст.50,87,88 Закону України " Про нотаріат" та керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 15 липня 2021року, зареєстрований в реєстрі за № 51446 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" заборгованості в сумі 50772 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" (, місцезнаходження: 02000, м.Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1112,40грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка