КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/1913/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5659/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року судді Мазки Н.Б.,

у справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до ОСОБА_1 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування збитків завданих державному бюджету, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , Державної казначейської служби України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування збитків завданих державному бюджету у розмірі 74 822 грн 35 коп.

В обґрунтування позову Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) посилалося на те, що наказом Головного управління юстиції у Київській області від 16.01.2009 № 51/к відповідачку призначено на посаду головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Під час проходження державної служби, згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, у відповідача на виконанні перебувало виконавче провадження № 41086050 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 23/120-11 від 23.11.2011 про стягнення на користь ТОВ "Полісервіс" грошових коштів у сумі 1 930 727 грн 35 коп. з рахунків Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

В ході виконання ВП № 41086050 відповідачем здійснене списання на користь ТОВ "Полісервіс" грошових коштів з рахунків ДП "Укрспирт" у розмірі 1 497 190 грн 94 коп.

Враховуючи проведене списання коштів з рахунків ДП "Укрспирт", останній звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (УДВС) із листом за № 4-2/886 з вимогою врахувати при проведені розподілу коштів платіжні доручення № 177188 від 06.06.2012, № 176139 від 04.05.2012, № 176735 від 21.05.2012, відповідно яким, останнім в самостійному порядку перераховані ТОВ "Полісервіс" грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. Проте, вказані платіжні доручення при проведені розподілу коштів відповідачем не взяті до уваги.

Враховуючи відсутність реагування з боку державного виконавця, ДП "Укрспирт" звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії та бездіяльність УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2015 у справі № 23/120-11 встановлено, що 15.09.2015 державним виконавцем Охріменко Н.М. з рахунку ДП "Укрспирт" проведено списання грошових коштів у сумі 1 497 190 грн 94 коп.

Розпорядженням відповідача № 41086050/6 від 21.09.2015 грошові кошти у розмірі 1 497190 грн 94 коп. розподілені наступним чином: 1 242 047 грн 06 коп. в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ "Полісервіс", 189 027 грн 06 коп. виконавчого збору, а 116 грн 82 коп. витрати на проведення виконавчих дій, 66 000 грн - залишок не розподілених коштів.

Також, судом встановлено, що станом на момент розподілу коштів, згідно розпорядженню № 41086050/6 від 21.09.2015, залишок заборгованості скаржника перед ТОВ "Полісервіс" становив 1 142 047 грн 06 коп., а залишок нестягнутого виконавчого збору становив 114 204 грн 71 коп.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що державним виконавцем надмірно стягнуто з ДП "Укрспирт" виконавчий збір у розмірі 74 822 грн 35 коп.

Таким чином, суд визнав вимоги ДП "Укрспирт" обґрунтованими в частині незаконності розподілу коштів у сумі 1 497 190 грн 40 коп. та своїм рішенням визнав незаконною бездіяльність відповідача щодо не врахування при проведенні розподілу коштів платіжних доручень № 177188 від 06.06.2012 та № 23924 від 13.11.2014.

Окрім того, ухвалою господарського суду від 13.05.2016 у справі № 23/120-11 визнані незаконними дії УДВС щодо стягнення з ДП "Укрспирт" виконавчого збору в сумі 74 822 грн 35 коп.

Усі наведені обставини стали підставою для подання у квітні 2017 року позовної заяви ДП "Укрспирт" до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України про стягнення з державного бюджету шкоди у розмірі 74 822 грн 35 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 у справі № 910/5208/17 позовні вимоги ДП "Укрспирт" задоволені в повному обсязі, стягнуто з державного бюджету на користь ДП "Укрспирт" грошові кошти у сумі 74 822 грн 35 коп. в якості шкоди.

За рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб" Державною казначейською службою України в порядку, визначеному в п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, здійснено безспірне списання коштів державного бюджету у розмірі 74 822 грн 32 коп. на користь ДП "Укрспирт".

За результатами розгляду справи № 910/5208/17 Господарський суд міста Києва виніс рішення, в якому дійшов висновку, що незаконними діями посадових осіб, а саме ОСОБА_1 , в провадженні якої перебувало ВП № 41086050, щодо неврахування при розподілі коштів платіжних доручень № 177188 від 06.06.2012 та № 23924 від 13.11.2014 та щодо стягнення виконавчого збору завдано майнову шкоду ДП "Укрспирт", яку в подальшому стягнуто з державного бюджету України.

Платіжним дорученням № 725 від 15.05.2018 Державною казначейською службою України виконане рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 у справі № 910/5208/17 та здійснене перерахування коштів на рахунок ДП "Укрспирт" у сумі 74 822 грн 35 коп.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Київській області від 11.01.2016 № 15/3 ОСОБА_1 звільнена з посади головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за власним бажанням з 12.01.2016.

Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області 23.04.2019 (№ 1881- 7-25) та 24.05.2019 (№ 273-8-1) направлялися відповідачу пропозиції про добровільне відшкодування шкоди, проте останнім вони проігноровані, жодного повідомлення на адресу Головного управління, станом на день направлення позовної заяви, не надходило, збитки державного бюджету не відшкодовані.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 встановлена, тому у держави правомірно виникає право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування і позовні вимоги Головного управління є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Майнова шкода, яка завдана державі, вважається завданою з дня коли державою було фактично понесено витрати на відшкодування ДП "Укрспирт" матеріальної шкоди, а саме з 21.05.2018, а саме здати проведення списання коштів з Державного бюджету України.

Строк позовної давності для пред`явлення позовних вимог відповідачу спливає 21.05.2021, а тому позовну заяву подано з дотриманням строків позовної давності.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17 серпня 2020 року замінено Головне територіальне управління юстиції у Київській області на правонаступника Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 149 т.1).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року в задоволенні позову головного управління юстиції у Київській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне дослідження наданих доказів, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що районний суд мав усі необхідні докази для того, щоб встановити причинний зв`язок між діями відповідача і завданою шкодою, проте проігнорував їх, що призвело до хибних висновків стосовно недоведеності вини ОСОБА_1 .

Також зазначено, що незважаючи на те, що до звільнення з займаної посади щодо ОСОБА_1 не було проведено службове розслідування, між тим до останньої застосовуються норми Закону України «Про державну службу», оскільки її дії, які спричинили збитки були вчинені як державним службовцем.

Інші доводи та обґрунтування апеляційної скарги ідентичні з позовними вимогами.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Глухенький О.А. в інтересах ОСОБА_1 не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить їх відхилити, а рішення районного суду залишити без змін. А також стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 втрати на правову допомогу.

За замістом зазначає, що позивач безпідставно стверджує, що він нібито уповноважений звертатися до суду в інтересах Державного казначейства України, також позивачем було пропущено місячний строк звернення до суду з указаним позовом та строк позовної давності щодо стягнення з працівника матеріальної шкоди з підстав визначених КЗпП України.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області просило рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 69-70 т.2), тому колегія суддів відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача Довганя О.С. , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_1 та її представника Глухенького О.А. , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Головним управлінням юстиції у Київській області до моменту звільнення були трудові відносини, що підтверджується наказом останнього від 16.01.2009 № 51/к про призначення на посаду головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Київській області (а.с.8 т.1).

Згідно наказу Головного управління юстиції у Київській області №770/20 від 26.09.2011 року, ОСОБА_1 головний державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області з 01.10.2011 року переведена на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, (а.с.9 т.1).

Відповідно наказу Головного управління юстиції у Київській області №15/3 від 11.01.2016 року, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 12.01.2016 року за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України (а.с.10 т.1).

З долученого до справи платіжного доручення №725 від 15.05.2018 року вбачається, Державною казначейською службою України на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 №910/5208/17 сплачено ДП «Укрспирт» 74822грн 35 коп. (а.с.11 т.1).

Згідно постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 20.02.2019 року ВП №41086050 за підписом заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка Сергія Павловича, визнано здійснений державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Охріменко Н.М. розподіл стягнутих з боржника коштів, який проведений у відповідності до розпорядження від 21.05.2015 року за №41086050/6 на суму 1497190,40 гривень, стягнутих з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» таким, що вчинений в порушення встановлених вимог ст.43 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону, чинного на момент прийняття рішення). Визнана незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Охріменко Н.М. щодо незадоволення заяви Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 17.09.2015 за №4-2/886, та врахування викладених фактів при проведенні обчислення розподілу коштів у відповідності до платіжного доручення від 06.06.2012 року за №177188 щодо перерахування ТОВ «Полісервіс» суми боргу у розмірі 1000000,00 гривень (а.с.12-17 т.1).

Згідно пропозицій про добровільне відшкодування шкоди №1882-7-25 від 23.04.2019, №273-8-1 від 24.05.2019, ОСОБА_1 пропонувалось протягом 14 календарних днів, з моменту отримання даної пропозиції, в добровільному порядку відшкодувати шкоду завдану державному бюджету у сумі 74822 грн 35 коп. та надати підтвердні документи про сплату відповідних грошових коштів, з посиланням на те, що Господарський суд міста Києва від 11.11.2015 у справі №23/120-11, дійшов висновку, що державним виконавцем надмірно стягнуто з ДП «Укрспирт» виконавчий збір у розмірі 74822 грн 35 коп. Рішенням Господарського суд міста Києва від 15.05.2017 у справі №910/5208/17 позовні вимоги ДМ «Укрспирт» задоволено в повному обсязі, стягнуто з державного бюджету на користь позивача грошові кошти у сумі 74822 грн 35 коп. в якості шкоди (а.с.18-21, 25-28 т.1).

Відповідно рішенню Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 у справі №910/5208/17 за позовом ДП «Укрспирт» до Головного територіального управління юстиції у Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення 78822 грн 35 коп., з Державного бюджету України через Головне Управління державної казначейської служби України у Київській області на користь ДП «Укрспирт» стягнута сума виконавчого збору в розмірі 78822 грн 35 коп. (а.с.40-43 т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, остільки вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про заподіяння діями ОСОБА_1 державі збитків ретельно перевірялися судом першої інстанції, вони отримали належну оцінку у рішенні й обґрунтовано визнані безпідставними.

При цьому, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, зокрема, фізичних осіб.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача вину.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У відповідності до положень частин 1, 2, 4 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У частині 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, визначено загальне правило, відповідно до якого особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За своєю суттю регресне зобов`язання - це зворотна вимога про повернення грошей або майна, виконане однією особою за іншу або з вини останньої третій особі.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність наступного юридичного складу: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. При цьому, необхідно встановити, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Так, відповідно до пп.10 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України - органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету (місцевих бюджетів), у випадках, визначених цим пунктом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб цих органів, якщо рішенням суду не встановлено в діях посадових, службових осіб складу злочину.

За результатами службового розслідування органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) та органи Казначейства України, у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Таким чином законодавець чітко визначив коло осіб, які мають право звернутись зі зворотними вимогами (регресу), а саме: позивачами повинно бути дві особи - орган державної влади та органи Казначейства України, а відповідачами посадові чи службові особи органу.

Між тим, позивачем виступає лише Головне управління юстиції у Київській області, а відповідачем не службова чи посадова особа - ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги пред`явлені до останньої задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до наказу №15/3 від 11.01.2016 року відповідача було звільнено за власним бажанням.

Крім того, відсутня інформація та докази щодо проведення службового розслідування як того вимагає пп.10 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України.

Заявляючи вимоги, позивач указує на те, що діями ОСОБА_4 державному бюджету завдано збитки, у розмірі 74 822 грн 35 коп., якій й просить стягнути з відповідачки в порядку регресу.

Між тим, матеріалами справи указаних обставин не доведено.

Зворотна вимога (регресний позов) це вимога, за якою особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншої, має право вимагати від винної особи повернення стягнутого в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області під час здійснення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 41086050 помилково не врахувала платіжні доручення про добровільне часткове виконання судового рішення, що призвело до визначення ДП "Укрспирт" виконавчого збору у завищеному розмірі, на суму 74822 грн 35 коп.

Відповідно до справи, зведене виконавче провадження № 41086050, яке перебувало у провадженні ОСОБА_1 , знищено.

Убачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 у справі №23/120-11 встановлено надмірне стягнення ОСОБА_1 під час виконання судових рішень на підставі зведеного виконавчого провадження № 41086050 з ДП «Укрспирт» виконавчого збору, у розмірі 74822 грн 35 коп., у зв`язку з чим рішенням того ж суду від 15.05.2017 у справі №910/5208/17 стягнуто з державного бюджету на користь ДП «Укрспирт» грошові кошти, у сумі 74822 грн 35 коп.

Отже, матеріалами справи доведено, що у дохід держави ОСОБА_1 було помилково перераховано стягнутий з ДП «Укрспирт» виконавчий збір, у сумі 74822 грн 35 коп., проте у подальшому указана сума грошових коштів, як надмірно сплачена, була повернута державному підприємству рішенням суду.

За таких обставин, підстави для висновків про заподіяння діями відповідачки збитків державі, відсутні, що виключає застосування положень ст. 81 Закону України «Про державну службу», як про це ставиться в апеляційній скарзі.

При цьому, підлягає до врахування і та обставина, що на момент перерахування ОСОБА_1 у дохід держави виконавчого збору, боржником не було оскаржено постанову про стягнення виконавчого збору, а матеріали виконавчого провадження №41086050, які б давали можливість перерити пояснення відповідачки про те, що на час визначення суми виконавчого збору у неї була відсутня інформація про часткову сплату ДП «Укрспирт» боргу, що і вплинуло на правильність проведеного нею відповідного розрахунку, знищено.

Окрім цього, питання повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів, врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182.

Так відповідно до пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів готівкою фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Тобто, керуючись наведеним Порядком, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві мало подати до органу Казначейства подання про повернення коштів разом із заявою та оригіналом або копією документів на переказ, після чого Державна казначейська служба мала перерахувати ці кошти до Головного територіального управління юстиції в м. Києві, і останнє мало повернути їх ДП «Укрспирт».

Між тим, як убачається зі справи, на відповідне звернення ДП «Укрспирт» ГТУЮ у м. Києві будь-яких дій не вчинило, що призвело до звернення державного підприємства у суд з відповідним позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив. По справі правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи й ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: