1Справа № 335/9861/21 2/335/391/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Запорізької територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Відділ по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Запорізької територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Відділ по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що він є батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю малолітніх дітей є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою позивач у зареєстрованому шлюбі не перебував.

17.10.2011 року ОСОБА_5 та її рідний брат ОСОБА_6 , згідно договору дарування від 17.10.2011 року р.н. 6705, прийняли в дар від ОСОБА_7 в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 , та стали власниками зазначеної квартири суміжних кімнат.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 була позбавлена батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь позивача, також з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання двох малолітніх дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

15.02.2021 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Копило С.В. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку у спадщині на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , рідний дядько ОСОБА_4 , ОСОБА_9

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями після смерті рідного дядька ОСОБА_6 на майно, яке йому належало, а саме: на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , позивач в інтересах своїх малолітніх дітей, звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою від 15.02.2021 року державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Копило С.В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що не надано письмових доказів на підтвердження родинних відносин неповнолітніх дітей із ОСОБА_6 .

Відсутність у позивача будь-якого документального підтвердження родинних відносин між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 обумовлено пожежами, що сталися в період з вересня по грудень 2016 року та 2018 року квартири АДРЕСА_1 .

Позивач посилаючись на те, що не може документально підтвердити факт родинних відносин неповнолітніх дітей із ОСОБА_6 у зв`язку з пожежами, що сталися в період з вересня по грудень 2016 року та 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 , він позбавлений можливості оформити в порядку спадкування за законом спадкові права на майно, яке належало ОСОБА_6 , просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_6 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між дядьком і племінниками, визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частки на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано з Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області письмову інформацію з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор» щодо гр-н ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які були зареєстровані та мешкали за адресою: АДРЕСА_2 , з Третьої Запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу відкриту після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , із архіву Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя матеріали цивільної справи № 335/6319/13-ц.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі, повторно витребувано Третьої Запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу відкриту після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , з Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області письмову інформацію з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор» щодо гр-н ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які були зареєстровані та мешкали за адресою: АДРЕСА_2 .

17.01.2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву в якому відповідач просить розглянути справу за відсутності представника Запорізької міської ради та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Представник Відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить прийняти рішення з урахування прав та інтересів дітей.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, матеріали спадкової справи, матеріали цивільної справи 335/6319/13-ц, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 17.11.2009 року, актовий запис № 850, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (повторне), виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 08.07.2015 року, актовий запис № 506, батьками ОСОБА_10 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до договору дарування квартири від 17.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пянтковською О.Г., ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийняли в дар в рівних частках кожний квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, а саме з 20.06.2013 року та до повноліття дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (повторне), виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

15.02.2021 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Копило С.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у спадщині на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 (повторне), виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями після смерті рідного дядька ОСОБА_6 на майно, яке йому належало, а саме: на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно до матеріалів спадкової справи № 123/2019 до майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , що діє від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. від 15.02.2021 року, відмовлено ОСОБА_1 , що діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як законний представник, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , що належала, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надані, документи, що підтверджують родинні відносини, а саме: свідоцтво про народження спадкодавця ОСОБА_6 .

З матеріалів справи та витребуваних документів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 були рідними братом та сестрою, що підтверджується договором дарування квартири від 17.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пянтковською О.Г., актом обстеження умов проживання від 10.09.2012 року, довідкою № 219 про склад сім`ї від 13.02.2013 року, витягом наявної інформації з ІТС ІПНП України на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , витягом наявної інформації з ІТС ІПНП України на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , витягом наявної інформації з ІТС ІПНП України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків.

Згідно до свідоцтв про народження Серії НОМЕР_2 (повторне), НОМЕР_1 , Храмова була матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними племінниками ОСОБА_6 .

Суд вважає, що досліджені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.95 року N 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.95 року N 5 суд в праві розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин між неповнолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_6 має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані із реалізацією їх права на отримання спадщини, та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року N 2 „Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту родинних відносних, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, та підлягаю задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача.

Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1265 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До того ж, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п.4.14 Глави 10 Розділу 2 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти.

Як зазначалося вище, позивачу ОСОБА_1 , що діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як законний представник, відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , що належала, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надані, документи, що підтверджують родинні відносини, а саме: свідоцтво про народження спадкодавця ОСОБА_6 .

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 1262, 1266 ЦК України є спадкоємця другої черги на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , після смерті рідкого дядька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є спадкоємцями 1/4 частки кожний від спадкового майна.

Таким чином, доводи позивача під час розгляду справи знайшли своє підтвердження і підлягають захисту.

Враховуючи, що у зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та він позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити спадкові права, відповідно право на спадщину підлягає судовому захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 264, 265, 315-319, 354, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Запорізької територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Відділ по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між рідним дядьком і племінниками.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Геєць