Справа № 307/745/22
Провадження № 2/307/168/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі судді Сас Л.Р., секретар судового засідання Пальонна М.Є., розглянувши за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 21 лютого 2022 року пред`явив до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 лютого 1989 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що за період спільного проживання виявилось, що у них з відповідачкою різні характери та погляди на життя, вони втратили почуття довіри та поваги один до одного. Сімейні відносини між ними припинені близько 15 років, через що вважає, що подальше існування шлюбу суперечить його інтересам, оскільки шлюб існує формально, а примирення є неможливим. За таких обставин їх шлюб з відповідачкою носить лише формальний характер, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим і їхня сім`я розпалася остаточно.

Хоча неповнолітніх дітей від шлюбу у них немає, однак відповідачка відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву не подала, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за її відсутності.

Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 1989 року від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 5).

Із заяви по суті справи видно, що сторони п`ятнадцять років тому назад повністю припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 лютого 1989 року виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (актовий запис № 12).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Л.Р.Сас