Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2787/20
Провадження № 2/209/41/22
РІШЕННЯ

іменем України

"31" січня 2022 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пипа А.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими у зв`язку із їх виконанням, кредитний договір № 500926203 від 10.01.2014 року, кредитний договір № 490910596 від 08.01.2014 року та кредитний договір № 500949053 від 24.04.2014 року, які були укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги по якому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ().

На обґрунтування позову зазначила, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» були укладені наступні кредитні договори: № НОМЕР_1 від 10.01.2014 року (дата закінчення дії договору 11.01.2018 року); № 490910596 від 08.01.2014 року (дата закінчення дії договору 09.01.2018 року); № 500949053 від 24.06.2014 року (дата закінчення дії договору 25.06.2019 року). Грошові кошти за вказаними кредитними договорами ОСОБА_1 отримала та відповідно до розрахованого Банком Графіку погашення кредиту, сумлінно здійснювала щомісячну оплату кредитів та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами на користь Банку. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивачки, виникла прострочена заборгованість. Не дивлячись на це, вона все ж таки продовжувала здійснювати платежі за Кредитними договорами по мірі можливості та не відмовлялася від взятих на себе зобов`язань.

В січні 2019 року позивачка отримала повідомлення з новими реквізитами для погашення заборгованості за вказаними договорами від ТОВ «Вердикт Капітал». З цього часу продовжила сплачувати кошти за новими реквізитами, а саме за період з 11.02.2019 р. по 21.12.2019 р. позивачем були здійснені платежі: за кредитним договором № 500949053 - на суму 4800,00 грн.; за кредитним договором № 500926203 на суму 4500,00 грн.; за кредитним договором № 490910596 на суму 4300,00 грн., після чого вважала, що зобов`язання за кредитними договорами, за її підрахунками, виконані. Проте, в той час коли позивачка вважала, що нарешті розрахувалася за кредитними зобов`язаннями, їй прийшли Боргові повідомлення від ТОВ «Вердикт Капітал», якими вимагалося сплатити на їх користь суму в загальному розмірі: 94 731,05 грн. для погашення боргів за вказаними Договорами. Зазначила, що ані ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, ані ПАТ «Альфа Банк» як первісний кредитор, не надають документи, які підтверджують відступлення прав вимоги з доказами дійсного переходу таких прав відносно саме вказаних кредитних договорів та розрахованої суми заборгованості. Зазначила, що враховуючи термін дії Кредитних договорів, заборгованість, що нараховується після закінчення терміну кредитування, є порушенням чинного законодавства.Вважає, що позивачкою зобов`язання за кредитними договорами виконані, з огляду на що, Кредитні договори слід вважати припиненими.

У січні 2021 року генеральний директор ТОВ "Вердикт Капітал", ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за Кредитним договором № 490910596 від 08.01.2014 року в розмірі 58203,96 грн, з яких: 20 785,84 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 11 682,32 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 16 700,00 грн. заборгованість з пені; 1872,41 грн. нараховані 3% річних; 3772,48 грн. втрати від інфляції; 3 390,91 грн. подвійна облікова ставка НБУ, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір N 490910596, за яким сума кредиту складала 21372,98 грн., процентна ставка за користування кредитом 39,9% річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 09.01.2018 р. Зазначив, що Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме на підставі кредитного договору було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 21 372,98 грн. Відповідачем, у період користування кредитними коштами здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена, у зв`язку із чим виникла вказана заборгованість.

На обґрунтування свого права вимоги стягнення за кредитним договором зазначає, що 21.06.2016 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого Банк відступив, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним Договором № 490910596 від 08.01.2014 року. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним Договором №490910596 від 08.01.2014 року. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним Договором № 490910596 від 08.01.2014 року.

На підтвердження розміру заборгованості надає розрахунок станом на 21.12.2020 р., який обчислено виходячи з заборгованості по основній сумі кредиту станом на 16.01.2019 р., дату переуступки права вимоги, в розмірі 20 785,84 грн. та Випискою, за підписом генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал», доданої до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 вересня 2020 р. відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 і постановлено розглядати справу у загальному порядку позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.11.2020 р. на 09.00 годину.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2021 р., за клопотанням представника ОСОБА_1 , адвоката Пипи А.О., об`єднано в одне провадження цивільну справу №209/2787/20 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача - адвоката Пипи Альони Олегівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", про визнання кредитних договорів припиненими внаслідок їх виконання, та цивільну справу №209/205/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Об`єднаній цивільній справі присвоєно номер №209/2787/20.

ТОВ «Вердикт Капітал» надав до суду відзив від 20.10.2020 р. на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому з приводу правонаступництва зазначив, що 21.06.2016 р. між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договорами кредиту № 500949053, №490910596, № 500926203, укладеними між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ Кредитні ініціативи» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договорами кредиту № 500949053, №490910596, № 500926203, укладеними між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договорами кредиту № 500949053, №490910596, № 500926203, укладеними між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Зазначив, що набув право вимоги за кредитними договорами із фіксованою сумою заборгованості, яка відображена в додатках до Договорів про відступлення прав вимоги. Станом на дату набуття права вимоги за позивачем рахувалась заборгованість за кредитним договором № 500926203 у розмірі 23243,09 грн., із яких сплачено лише 4500,00 грн., за кредитним договором № 490910596 у розмірі 47501,92 грн., із яких сплачено лише 4300,00 грн., за кредитним договором № 500949053 у розмірі 23986,04 грн., із яких сплачено лише 4800,00 грн. Зворотне позивачем не доведено. Боржник прагне визнати кредитні договори припиненими внаслідок їх виконання, проте залишок заборгованості ним так і не погашено. Зазначає, що обставини, на які посилається позивач, жодним чином не можуть свідчити про повне виконання зобов`язань позичальника та припинення кредитних договорів. Позов не визнає, просив відмовити у позові в повному обсязі.

У січні 2021 р. представник позивача адвокат Пипа А.О. надала суду клопотання, яким просила витребувати у ТОВ Вердикт Капітал та ПАТ Альфа-Банк заявлені докази.

У квітні 2021 р. представник позивача адвокат Пипа А.О. надала відзив на позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал», яким просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі з підстав недоведеності позову.

Вважає, що Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, Позивач набув права вимоги по заборгованості за Кредитним Договором № 490910596 від 08.01.2014 року, оскільки не надано суду належного підтвердження повної оплати ціни прав вимоги та факту передачі кредитних файлів/справ, а саме Актів приймання-передачі Реєстрів Боржників за Договорами відступлення прав вимоги та факторингу, внаслідок чого неможливо визначити факт передачі від ПАТ «Альфа Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги саме за спірним кредитним договором № 490910596. Вважає, що Витяг з Додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, сформовано безпосередньо Позивачем і за підписом тільки Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал», і з якого не вбачається, що цей Витяг сформовано саме з Реєстру боржників за Договором відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», а тому є неналежним доказом. Не погоджується із заявленим розміром заборгованості, сформованим станом на 21.12.2020 р., який обчислено виходячи з заборгованості по основній сумі кредиту станом на 16.01.2019 року- дату переуступки права вимоги, в розмірі 20 785,84 грн. та Витягом, за підписом генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал», доданої до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року. А тому не можуть вважатися належними і допустимими доказами існуючої у Відповідача заборгованості, оскільки, дані документи не містять підтвердження руху коштів по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між сторонами. Вважає незаконними: нарахування відсотків за кредитним договором, в силу вимог ст. 1048 ЦК України, як такі що нараховані після закінчення кредитного договору; нарахування пені у зв`язку з тим, що зі спливом строку позовної давності, втратив право вимоги стягнення пені.

Щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та подвійної облікової ставки НБУ зазначає, що оскільки, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, позивач набув права вимоги заборгованості за кредитним договором № 490910596 від 08.01.2014 року у розмірі 20785,84 грн., то недоведеною та необґрунтованою є і вимога про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та подвійної облікової ставки НБУ.

Також звертає увагу суду, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, позивачем не доведені та не підтверджені належними доказами. Інших доказів у Позивача не має, про що він сам прямо зазначає у позовній заяві.

Зважаючи на те, що позов є необґрунтованим та недоведеним, вказана вимога Позивача про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., також не підлягає задоволенню.

24.05.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» надав суду відповідь на відзив. Вважає, що зазначені відповідачем положення з приводу недоведеності факту відступлення права вимоги й надання неповних пакетів документів, є проявом надмірного формалізму. Додатки до договорів відступлення права вимоги в своєму переліку мають 71063, 48434 та 47523 кредитні договори, право вимоги за якими відступалось на ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно. Внаслідок значної кількості кредитних договорів, які відображені в додатках, додатки були прошиті належним чином та підписані сторонами договорів. Вважає, що ненадання не витребуваних судом відомостей, про існування яких мало бути відомо позивачу, та для витребування яких достатньо волевиявлення будь-якої сторони процесу, не може слугувати обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог. Також вважає за необхідне долучити до матеріалів справи, у якості доказів, заявлені документи, що додаються у формі клопотання.

Щодо вирішення вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних зазначає, що за ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому посилається на постанову Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 918/329/16, та постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

24.05.2021 р. ТОВ «Вердикт Капітал» надав суду клопотання про долучення заявлених доказів.

У червні 2021 р. представник позивача адвокат Пипа А.О. надала до суду заперечення на відповідь на відзив. Зазначила, що позивач повинен був подати докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, разом з позовною заявою. Проте, позивачем разом з поданням позовної заяви не було подано докази на підтвердження того, що на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, Позивач набув права вимоги заборгованості за Кредитним Договором № 490910596 від 08.01.2014 року, та в позовній заяві не було зазначено про причини неподання доказів. Відповідно до ч.8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Зазначила, що докази, на які позивач вказує у клопотанні та має намір долучити, були наявні у нього на час подання позовної заяви, а відтак, причини неподання цих доказів разом з позовною заявою, не можуть визнаватися поважними та відповідно клопотання про долучення доказів, яке додається позивачем до суду разом з відповіддю на відзив, та у якому навіть не ставиться питання на поновлення пропущеного процесуального строку, не може бути задоволено судом.

31.01.2022 р. представник позивача адвокат Пипа А.О. надала до суду заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-банк", про визнання кредитних договорів припиненими внаслідок їх виконання - без розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 січня 2021 р. витребувано у ТОВ Вердикт Капітал: 1) Договір факторингу від 21 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» із зазначенням Загальної Купівельної ціни договору; Відомості щодо проведення оплати (розрахунок) за відступлене право вимоги за Договором факторингу від 21 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»; Акти приймання передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 21 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». 2) Договір факторингу від 14 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» із зазначенням Загальної Купівельної ціни договору; Акти приймання передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 14 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». 3) Акти приймання передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ Фінансова компанія ВЕСТА; Докази Розрахунку ціни Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ Фінансова компанія ВЕСТА в частині купівлі-продажу прав вимоги за Кредитними договорами №№ 500949053; 490910596; 500926203. 4) Акт приймання передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, укладений між ТОВ Фінансова компанія ВЕСТА та ТОВ ВЕРДИЕКТ КАПІТАЛ». Докази Розрахунку ціни Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, укладений між ТОВ Фінансова компанія ВЕСТА та ТОВ ВЕРДИЕКТ КАПІТАЛ» в частині купівлі-продажу прав вимоги за Кредитними договорами №№ 500949053; 490910596; 500926203;. 5) Розгорнутий Розрахунок заборгованості за Кредитними договорами №№ 500949053; 490910596; 500926203, із зазначенням сплачених ОСОБА_1 . Платежів в період з 16.01.2019 року по 31.12.2019 року. 6) Витребувано від ПАТ Альфа-Банк Виписки (із зазначенням сплачених ОСОБА_1 . Платежів в період з 01.01.2014 року по 21.06.2016 року) з рахунків за Кредитними договорами №№ 500949053; 490910596; 500926203.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2021 р. витребувано повторно від ПАТ Альфа-Банк Виписки (із зазначенням сплачених ОСОБА_1 . Платежів в період з 01.01.2014 року по 21.06.2016 року) з рахунків за Кредитними договорами №№ 500949053; 490910596; 500926203.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2021 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2021 р. залучено до участі по цивільній справі правонаступника АТ "Альфа-Банк"- в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог- Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста".

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 січня 2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 , представника позивача-адвоката Пипа Альони Олегівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", про визнання кредитних договорів припиненими внаслідок їх виконання - залишено без розгляду.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Пипа А.О. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила що проти позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» заперечує та просить відмовити у їх задоволені в повному обсязі, просила стягнути судові витрати та надала докази їх понесення.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Щодо права вимоги за кредитним договором

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 490910596 від 08.01.2014 року, за яким сума кредиту складає 21372,98 грн., процентна ставка за користування кредитом становить 39,9% річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 09.01.2018 р.(а.с.10-14).

На підтвердження прав вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 490910596 від 08.01.2014 року, позивач надав суду копію кредитного договору № 490910596 від 08.01.2014 року, копію витягу з Договору факторингу № 1 від 21.06.2016 р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», копію Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р. укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста», копію Додаткової угоди від 27.12.2018 р. до Договору факторингу № 2019-1/КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р., копію Додаткової угоди № 1 від 14.01.2019 р. до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р., копію Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 14 січня 2019 року до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р.; копію Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, укладеного між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал», копію Додаткової угоди від 17.01.2019 р. до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, витяг з Додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, первісний кредитор відступає новому кредитору належне йому право вимоги до боржників, а новий кредитор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору. Право вимоги вважається відступленим новому кредитору з дати підписання Договору, але не раніше дати здійснення повної оплати ціни прав вимоги. В дату підписання Договору та здійснення повної оплати ціни прав вимоги, сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до Договору та первісний кредитор передає новому кредитору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку № 1-2, який повинен містити інформацію про перелік особистих даних, розмірів грошових зобов`язань кожного з боржників та іншу, встановлену інформацію. Відповідно до п. 5.1.5 Договору, після підписання Договору відступлення прав вимоги новий кредитор на підставі акту приймання-передачі самостійно отримує у первісного кредитора оригінали основних договорів і документацію до них, яка міститься в кредитних досьє. Кредитні досьє щодо кожного боржника включають оригінали основних договорів з усіма додатками до них, а також копії паспорту, довідки про ідентифікаційний номер боржника, анкети на відкриття взаємовідносин з банком, заяви про надання кредиту, копії кореспонденції, що велась між сторонами договору (а.с.45-54).

Позивачем разом з позовом не надано підтвердження повної оплати ціни прав вимоги та факту передачі кредитних файлів/справ, а саме Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 р., внаслідок чого неможливо визначити факт передачі до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги саме за спірним Кредитним Договором № 490910596.

Наданий позивачем Витяг з Додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року (а.с.56), суд не приймає до уваги, як такий, що не є Витягом з додатку до договору, оскільки має бути підписаний сторонами договору. Тоді як Витяг, що наданий позивачем, сформовано позивачем за підписом Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., що не відповідає вимогам ст.77 Закону України «Про нотаріат» та п.5.3 ч.5 гл.7 Положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, відповідно до яких «…при виготовленні виписки з багатосторінкового документа обов`язково відтворюється текст першої та останньої сторінок, які надають можливість ідентифікувати документ, вірність виписки з якого засвідчується».

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження виникнення права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором№ 490910596, укладеним 08.01.2014 року з ПАТ «Альфа-Банк».

В той же час, в матеріалах справи наявні платіжні доручення, надані ОСОБА_1 , з яких вбачається, що за Кредитним договором № 490910596 були здійснені наступні платежі: 10.04.2019 року на суму 1000,00 грн.; 29.05.2019 року на суму 500,00 грн.; 26.06.2019 року на суму 500,00 грн.; 09.08.2019 року на суму 500,00 грн.; 17.09.2019 року на суму 500,00 грн.; 29.11.2019 року на суму 300,00 грн.; 21.12.2019 року на суму 1000,00 грн., 13.02.2020р. на суму 500,00 грн.; 31.01.2020р. на суму 500,00 грн.; 13.01.2020р. на суму 1000,00 грн.; 27.09.2020р. на суму 500,00 грн.; всього сплачено 7285,00 грн. Одержувач ТОВ «Вердикт Капітал». Беручи до уваги, що платежі були здійснені після відступлення прав вимоги, суд вважає що відповідач приступила до виконання зобов`язань перед новим кредитором.

Згідно витребуваних судом документів, в Додатку1-1 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року «ХАРАКТЕРИСТИКА ПРАВА ВИМОГИ, ПЕРЕДАНИХ НОВОМУ КРЕДИТОРУ ПЕРВІСНИМ КРЕДИТОРОМ ЗА ДОГОВОРОМ ТА БОРЖНИКІВ ЗА ОСНОВНИМИ ДОГОВОРАМИ» відсутня інформація про відступлення прав вимоги за Кредитним Договором № 490910596 від 08.01.2014 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен був подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, разом з позовною заявою.

Враховуючи зазначене, суд не приймає до уваги документи заявлені у клопотанні про долучення доказів, яке подано позивачем до суду разом з відповіддю на відзив, а саме витяги з Додатку 1 до Договору факторингу від 21.06.2016 року, з Додатку 1-1 до Договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року та з Додатку 1 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, як докази, що подані з порушенням вимог, встановлених ст. 83 ЦПК України, та про долучення яких позивачем не ставиться питання на поновлення пропущеного процесуального строку.

Щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором

На підтвердження заборгованості за кредитним договором № 490910596 від 08.01.2014 року у розмірі 58 203,96 грн., з яких: 20 785,84 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 11 682,32 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 16 700,00 грн. заборгованість з пені; 1872,41 грн. нараховані 3% річних; 3 772,48 грн. втрати від інфляції; 3 390,91 грн. подвійна облікова ставка НБУ, позивач надає розрахунок станом на 21.12.2020 р. та Витяг до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості з огляду на наступне.

Як суд вже зазначав, що відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від первісного кредитора до нового кредитора повинна бути передана кредитна справа, в якій повинні бути первинні банківські документи на підтвердження розміру отриманого кредиту, меморіальний ордер, виписки по особовому рахунку (рух коштів по рахунку), розміру кредитної заборгованості.

Витяг з Додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року не є випискою по особовому рахунку, не є первинним бухгалтерським документом, взагалі Витягом з Додатку до Договору відступлення права вимоги і не може підтверджувати видану суму кредиту, залишок заборгованості.

Досліджуючи Витяг з Додатку № 1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року в якому відображено залишок по тілу кредиту, залишок по відсотках, залишок по пеням, суд не приймає його в якості належного доказу.

Первісним кредитором ПАТ Альфа-Банк, у якогосуд тричі витребував докази, також не надано суду Виписки з рахунку за Кредитним договором № 490910596, а тільки зазначено, що всі документи були передані ТОВ «Фінансова компанія «Веста», у зв`язку із відступленням права вимоги..

Таким чином, матеріали справи не містять первинних документів (виписки по рахунку боржника з рухом коштів по рахунку, первинного документу про розмір виданої суми кредиту, погашеної суми кредиту) та розрахунку розміру заборгованості, яка була встановлена на дату відступлення прав вимоги.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача, позивач визначив розмір заборгованості, виходячи з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20785,84 грн., як такої що заявлена на момент відступлення прав вимоги, яку нічим не підтверджено.

Також, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховувались її складові частини, а сам відсотки по кредиту після 09.01.2018 р., які станом на дату розрахунку, 21.12.2020 р. становлять 11682,32 грн., з урахуванням суми, як зазначено Позивачем, погашень боржником у розмірі 4583,92 грн. Тоді як Відповідачем внесено платежів по Кредитному Договору на суму 7485 грн., що підтверджується копіями квитанцій і сума 4583,92 грн. є залишком після погашення, виходячи з їх розрахунку, а не сплаченою Відповідачкою.

Нараховувались відсотки та пеня, які після закінчення строку дії договору, тобто після 09.01.2018 р., ПАТ «Альфа-Банк» та треті особи, яким банк міг передати право грошової вимоги за цим кредитним договором, втратили право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами, а також обумовлену в договорі неустойку. Проте, відповідач, в порушення умов кредитного договору, додатково нараховує відповідачу проценти за користування кредитними коштами після закінчення дії кредитного договору.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, що викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2020/4494/16-ц, такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Таким чином, складові заборгованості, ( відсотки, пеня, 3% річних, інфляційні втрати та подвійної облікової ставки НБУ) нараховувалися позивачем з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).

Відповідно до п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі N 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи конкретні обставини по справі та аналізуючи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, стягнення заборгованості за договором та стягнення понесених судових витрат.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 10 лютого 2022 року.

Суддя О.О. Лобарчук