Ухвала

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 336/3086/20

провадження № 61-5748св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року у складі судді Дацюк О. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2021 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення втрат від інфляції у розмірі 38 775,60 грн, трьох відсотків річних у розмірі 17 231,61 грн та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 496 604,48 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що 30 липня 2014 року між нею та АТ «КБ «ПриватБанк» був укладений договір банківського вкладу, за яким ОСОБА_1 розмістила на депозитному рахунку грошові кошти на визначений договором строк за умови нарахування та сплати процентів.

У встановлений договором строк АТ «КБ «ПриватБанк» не повернуло їй грошовий вклад.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2018 року у справі 336/7578/17 задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу за договором банківського вкладу від 30 липня 2014 року № SAMDNWFD00 на загальну суму 226 757,90 грн.

Оскільки внаслідок невиконання банком зобов`язань з повернення грошового вкладу ОСОБА_1 не отримала вчасно грошові кошти, то просила суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь втрати від інфляції у розмірі 38 775,60 грн, три відсотки річних у розмірі 17 231,61 грн та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 2 496 604,48 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 552 611,69 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2018 року у справі 336/7578/17 не виконано, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 28 листопада 2017 року (дата спливу семиденного строку від дня отримання вимоги про повернення вкладу) до 09 червня 2020 року (день звернення з позовом), а також трьох процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції погодився з сумою нарахованих ОСОБА_1 трьох відсотків річних, що становить 17 231,61 грн. Щодо розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38 775,60 грн.

Щодо стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пені суд виходив з того, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

Представником позивача здійснено розрахунок пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення, за період з 28 листопада 2017 року до 09 червня 2020 року її розмір становить 2 496 604,48 грн.

Відповідачем не наведено будь-яких обставин, які б мали істотне значення та слугували передумовою для зменшення розміру неустойки.

ОСОБА_1 подала заяву про розірвання договору та повернення коштів ще у 2017 році, згодом позивач звернулась до суду, однак станом на час звернення з позовом кошти банк так і не повернув, будь-яких належних причин для зволікання із поверненням коштів відповідачем не зазначено, тож підстав для застосування положень частини третьої статті 551 ЦК України суд не встановив.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року змінено, зменшено розмір коштів, що підлягає стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , з 2 552 611,69 грн до 289 717,24 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно визначив суму трьох відсотків річних у розмірі 17 231,61 грн, індексу інфляції 38 775,60 грн, пені 2 496 604,48 грн.

Враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів», вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг - сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд першої інстанції, встановивши факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо повернення банківського вкладу з нарахованими відсотками позивачу, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до матеріалів, долучених до апеляційної скарги, заборгованість, стягнута за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2018 року у цивільній справі №336/7578/17, погашена боржником лише 25 червня 2020 року, у зв`язку чим винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 09 червня 2019 року до 09 червня 2020 року у розмірі 2 496 604,48 грн.

Розрахунок заборгованості проведено в межах строку позовної давності відповідно до вимог законодавства, з урахуванням суми боргу відповідно до довідки, наданої банком станом на 28 липня 2017 року, згідно з якою борг є меншим між стягнуто за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2018 року у цивільній справі № 336/7578/17, однак зазначення саме такого розміру боргу на обрахування пені є правом позивача. Апеляційний суд погодився з наданим розрахунком та відхиляє розрахунок, наданий відповідачем в апеляційній скарзі, оскільки такий здійснений виходячи із суми грошового зобов`язання за договором у розмірі 152 000,00 грн, враховуючи, що зазначена сума жодним документом не підтверджена.

Суд першої інстанції, стягуючи пеню у розмірі, який більше ніж у 10 разів перевищує розмір заборгованості за депозитом та відсотками, не врахував висновки щодо застосування положень статті 551 ЦК України, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах № 761/26293/16-ц, № 757/32522/17-ц, № 201/18575/17, № 757/18977/18-ц, № 757/53464/18, № 757/49408/18-ц.

Висновки суду першої інстанції про стягнення пені у розмірі, який більше ніж у 10 разів перевищує розмір заборгованості за депозитом та відсотками, не відповідають завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду та вирішенню справи, у зв`язку з чим розмір пені підлягає зменшенню відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України до розміру заборгованості, встановленої судовим рішенням щодо стягнення заборгованості за депозитом у сумі 233 710,03 грн.

Розмір інфляційних втрат та 3% річних, стягнутих судом першої інстанції відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, є правильним.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої на користь позивача пені шляхом її зменшення з 2 496 604,48 грн до 233 710,03 грн та відповідного зменшення загальної суми стягнутих коштів з 2 552 611,69 грн до 289 717,24 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У квітні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили договору банківського вкладу щодо його умов. Суди не врахували положення статті 1060 ЦК України та частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», не визначили розмір зобов`язання банку за договором банківського вкладу та безпідставно здійснювали нарахування пені та інфляційних втрат не від суми зобов`язання, визначеної договором, а від суми, визначеної судовим рішенням. При цьому і зменшений розмір пені відповідно до вимог частини третьої статті 551 ЦК України банк вважає завищеним та порушує розумний баланс інтересів позивача та відповідача.

Для застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, у частині стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягає доведенню наявність складових цивільно-правової відповідальності боржника. Водночас тривале невиконання судового рішення відбулось з вини позивача, яка не вчиняла дій щодо звернення рішення суду до виконання. Крім того, положення статті 625 ЦК України на спірні правовідносини не поширюється.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», поданому до суду у травні 2021 року, представник ОСОБА_1 адвокат Пшець О. В. просив суд залишити касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» та витребувано з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 336/3086/20.

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

30 липня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD200, тип вкладу «Депозит плюс», строком на три місяці.

На підставі вказаного договору банківського вкладу ОСОБА_1 відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1 , на який вона внесла грошові кошти. Згідно з довідкою, виданою банком 11 квітня 2018 року, станом на 11 квітня 2018 року на рахунку № НОМЕР_1 знаходиться 233 710,03 грн.

10 листопада 2017 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк» представником Каніболоцької М. В. направлено вимогу про повернення банківського вкладу.

АТ КБ «ПриватБанк» на вимогу ОСОБА_1 банківський вклад за договором банківського вкладу не повернув.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2018 року у справі 336/7578/17 задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу за договором банківського вкладу від 30 липня 2014 року № SAMDNWFD00 на загальну суму 226 757,90 грн.

Позиція Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 грудня 2021 року справу № 199/3152/20 (провадження № 61-15179св21) за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Бардаченко В. В., до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення трьох відсотків річних та пені за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2022 року справу № 199/3152/20 (провадження № 14-224цс21) прийнято та призначено до розгляду.

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо правильного визначення розміру пені згідно з положеннями статті 551 ЦК України за невиконання зобов`язання.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 199/3152/20 (провадження № 14-224цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 336/3086/20 (провадження

№ 61-5748св21) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 199/3152/20 (провадження № 14-224цс21) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення трьох відсотків річних та пені за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк