Справа № 521/8716/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 521/8716/22
Провадження № 2-о/521/173/22
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.,
Учасники справи:
Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі
Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за якою просив встановити факт, що громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: у місті Маріуполь Донецької області, посилаючись на таке.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим Відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Маріуполь 11.02.1992 року, та Свідоцтвом про зміну імені (повторне) Серія НОМЕР_2 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, в якому визначено, що 11.02.1992 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 3 про зміну імені, а саме з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 ».
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду із даною заявою.
Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом електронного повідомлення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим Відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Маріуполь 11.02.1992 року, та Свідоцтвом про зміну імені (повторне) Серія НОМЕР_2 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, в якому визначено, що 11.02.1992 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 3 про зміну імені, а саме з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 ».
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Встановлення факту смерті необхідно для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України.
У зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України впроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 року за № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Пpo введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ. 15.03.2022 року Верховна Рада України за поданням Президента України продовжила строк воєнного стану в країні.
ІНФОРМАЦІЯ_4 мати заявника ОСОБА_4 померла у місті Маріуполь Донецької області, яке наразі перебуває в окупації.
На підтвердження смерті ОСОБА_4 у м. Маріуполі Донецької області було видано Довідку про причину смерті № 976 від 11.05.2022 року, діагноз - атеросклеротичне захворювання серця, яка видана (далі мовою оригіналу) «Республиканским бюро судебно-медицинской зкспертизы ДНР ( АДРЕСА_1 )». При цьому, саме свідоцтво про смерть, не видано, оскільки у так званої ДНР відсутні на даний час бланки їх зразків. Лише надано дозвіл на здійснення поховання матері, що підтверджується фотознімком з цвинтаря.
З метою реєстрації факту смерті матері заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з відповідною заявою та наявними документами.
Листом від 11.06.2022 року за №8461/24.29-58 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що надане лікарське свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини другої, частини третій статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.
Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є недійсним і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи.
Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.
Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх налізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: у місті Маріуполь Донецької області, є очевидним та обґрунтованим.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.
Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник.

Згідно пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявники щодо справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: у місті Маріуполь Донецької області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 24 червня 2022 року.

СУДДЯ В. К. Гуревський