Справа № 727/8593/21
Провадження № 2/727/328/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого Танасійчук Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Желик І.Ю..,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення Ѕ вартості проданого ним автомобіля,

встановив:

06 вересня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача територіальний сервісний центр МВС ( м. Чернівці вул. Руська 248М) про визнання договору купівлі продажу недійсним та визначення частки у спільному майні подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2019 року між нею та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

За час перебування в шлюбі , приблизно 03.12.2020 року, за спільні кошти подружжя придбало автомобіль марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який був зареєстрований в сервісному центрі МВС №7341 на прізвище: ОСОБА_4 .

На даний час шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не розірвано, але з початку липня 2021 року шлюбні стосунки вони припинили, спільного господарства та бюджету не ведуть.

Вкінці липня 2021 року позивач дізналася, що 14.07.201 року відповідач ОСОБА_4 без її згоди, шляхом продажу, відчужив належний їм транспортний засіб своїй матері ОСОБА_5 .

Вважаючи, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, просить визнати недійсним договір купівлі продажу автомобіля Марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 ; визначити, що їй ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності Ѕ частка зазначеного транспортного засобу.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року у справі було відкрите загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

23.11.2021 року представник позивача надіслав до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій посилаючись на аналогічні попередньому позову обставини, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Ѕ вартості проданого ним автомобіля Марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

Ухвалою суду заява про зміну позовних вимог була прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала. Та вказала , що 07 березня 2019 року вона з відповідачем уклала шлюб. У вересні 2019 року у них було весілля. За подаровані на весіллі кошти ними було придбано спірний автомобіль за 180 000 грн. На час подання цього позову до суду шлюб був ще не розірваний. На даний час є рішення суду про розірвання їх з відповідачем шлюбу. Вкінці липня 2021 року вона дізналася, що її чоловік - відповідач по справі, продав транспортний засіб своїй матері ОСОБА_5 .. Однак згоди на відчуження транспортного засобу позивач не надавала, тому просить стягнути з відповідача Ѕ його вартості , що складає 46990 грн. Зазначає, що транспортний засіб з 180000 грн не міг за

два роки знецінитися до вартості 30000 грн., а навпаки його вартість підвищилася за рахунок того , що відповідач за час перебування в шлюбі, тобто за їх спільні кошти , здійснював капітальний ремонт ходової частини авто. Також пояснює те, що відповідач ОСОБА_4 спірним транспортним засобом користується й на даний час.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що відповідач визнає позовні вимоги частково та згоден компенсувати позивачу Ѕ вартості автомобіля в сумі 15000 грн. Так, як на час відчуження, вартість транспортного засобу складала 30000грн. Крім того звертав увагу суду на те, що висновок експертного дослідження наданий позивачем не може братися судом до уваги, оскільки був проведений без участі відповідача та в зазначеному висновку вказана ринкова вартість вантажного транспортного засобу Мерседес бенц 108, 1999 року випуску, а спірний транспортний засіб , відповідно до технічного паспорту є легковим.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши сторін , суд встановив наступне:

07 березня 2019 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після державної реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 07 березня 2019 року (а.с.8).

Як вбачається з копії договору купівлі -продажу 7341/2019/1771797 транспортного засобу, 14.11.2019 року ОСОБА_8 продав ОСОБА_4 автомобіль Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_4 . За домовленістю сторін вартість транспортного засобу складала 180 000 грн. ( а.с136) Того ж дня 14 листопада 2019 року за ОСОБА_4 був зареєстрований транспортний засіб Марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ( а.с.53)

14 липня 2021 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2021/2676587, за яким відчужив у власність ОСОБА_5 автомобіль марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 . Згідно п.3 зазначеного договору вбачається, що вартість транспортного засобу була визначена за домовленістю сторін, в розмірі 30000 грн. (а.с.54) З доданого до даного договору висновку експертного дослідження від 14.07.2021 року вбачається , що зазначеним дослідженням необхідно було встановити чи змінювалися ідентифікаційні номери транспортного засобу, наданого на дослідження, чи відповідає бланк наданого на дослідження документа бланкам, які знаходяться в офіційному обігу, який робочий об`єм двигуна транспортного засобу наданого на дослідження. Питання про вартість транспортного засобу на вирішення експерту не ставилося. ( а.с.54)

Згідно наданого позивачем висновку експерта № 197 від 28 серпня 2021 року ринкова вартість транспортного засобу Марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску ( без його огляду ) складає 93980.00 грн.( а.с.14-18)

Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. В такому випадку присудження іншому з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, таке майно або його вартість враховується при поділі. Цей висновок у повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), відповідно до яких у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2, ч.6 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином судом встановлено, що автомобіль марки «Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , був придбаний в період часу перебування в шлюбі сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати

Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірний транспортний засіб був об`єктом спільної сумісної власності сторін. Відповідач та його представник цей факт не заперечували, навпаки підтвердили, визнавши позов частково. Доказів на спростування презумпції спільності права власності позивача та ОСОБА_4 на автомобіль марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 стороною відповідача надано не було.

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7341/2021/2676587 від 14 липня 2021 року виходить за межі дрібного побутового. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 надавала ОСОБА_4 згоду на відчуження спірного автомобіля у власність ОСОБА_5 . В такому випадку у позивача ОСОБА_3 виникло право на відшкодування компенсації вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 . Зазначене узгоджується з висновками правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловленої у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі, у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач надала суду експертний висновок № 197 від 28 серпня 2021 року, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску ( без його огляду ) станом на 28 серпня 2021 року складає 93980.00 грн. Із зазначеного документу встановлено, що визначення вартості автомобіля було здійснено після його відчуження, без його огляду, на підставі статистичних даних та Бюлетеня автотоварознавця № 120 за серпень 2021 року, які мають схожі технічні характеристики.

Як вбачається з договору відчуження автомобіля на користь ОСОБА_9 , вартість

транспортного засобу визначалася за домовленістю сторін. Суд критично оцінює доводи сторони відповідача про те, що вартість транспортного засобу на час його відчуження складала 30000 грн, як такі, що нічим не підтверджені. Та не може цю вартість брати до уваги для стягнення компенсації, так як, відповідно до наведених вище Постанови Пленуму Верховного Суду України та правових висновків Верховного Суду, визначення ринкової вартості проводиться на час розгляду справи, а не на час продажу майна.

Таким чином, з наданого позивачем висновку експертного дослідження № 197, суд вважає доведеною дійсну ринкову вартість спірного автомобіля на час розгляду справи - 93980.00 грн., які необхідно брати за основу для цілей стягнення компенсації 1/2 вартості транспортного засобу на користь позивача. Доводи представника відповідача про те, що зазначеним висновком надано вартість вантажного автомобіля, замість пасажирського, суд вважає такими, що не мають істотного значення, оскільки пасажирські та вантажні транспортні засоби зазначеної марки та року випуску перебувають приблизно в однаковій ціновій категорії, що встановлено шляхом моніторингу цін авто на інтернет сайтах. Інших доказів на спростування достовірності висновку експертного дослідження, наданого позивачем, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідач та його представник не надали .

Підстави для відхилення від рівності часток сторін у спірному автомобілі судом не встановлені.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація 1/2 вартості транспортного засобу в розмірі 46990 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідн. НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 (ідн) Ѕ вартості транспортного засобу марки Мерседес бенц 108, 1999 року випуску Vin: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , що складає 46 990 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідн. НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 (ідн) витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 27.01.2022 року .

Суддя Н.М.Танасійчук