Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1205/20

17 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Кінаш М.А.,

представника відповідача, адвоката - Кондур Х.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь СПД «Турів В.Ф.», 648382 грн. 26 коп. заборгованості, згідно договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року, 107890 грн. 35 коп. пені за прострочення платежу, 8900 грн. 00 коп., що становить 3 % річних від прострочених сум заборгованості, 11727 грн. 26 коп., що становить суму втрат внаслідок інфляційних процесів, а також судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необґрунтованими і у зв`язку з чим просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Кінаш М.А., позовні вимоги позивача підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. В подальшому в судові засідання, призначені на 31.05.2022 року та на 17.06.2022 року представник позивача не прибула з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією та телефонограмою. Конверт про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про причини своєї неявки представник позивача не повідомляла, заяви про слухання справи в її відсутності не поступало.

У зв`язку з чим суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 28.09.2021 року. Таким чином, справа перебуває на розгляді 6 місяців.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, суд прийшов до висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності представника позивача, оскільки остання була належним чином повідомлена про судове засідання, однак до суду не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступило.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Кондур Х.В. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві та просила в його задоволенні відмовити. Суду пояснила, що зі змісту договору підряду, укладеному між ПП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19.04.2019 року не вбачається між сторонами жодних договірних зобов`язань. Крім того, до матеріалів справи стороною позивача не долучено акту виконаних робіт. Відповідач ОСОБА_2 не є приватним підприємцем, як це зазначено в договорі, а разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співзасновниками ТзОВ «Струмок». На будівлю по вул. Кн. Ольги, 3 в м. Надвірна, де згідно договору підряду проводилися роботи по утепленню і облаштування фасаду, зареєстроване право власності за ТзОВ «Струмок». Також в договорі підряду не зазначено, в якій саме будівлі були проведені ремонтні роботи.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі 19.04.2019 року було укладено договір підряду №19/04 (а.с.25).

Згідно п.1.1 вищезазначеного договору підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника з використанням своїх матеріалів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити наступну роботу: Утеплення фасаду споруди по вул. Кн. Ольги.

За надані позивачем послуги відповідач зобов`язувався здійснити оплату з розрахунку 19,5 у.о. за 1 м2.

Пунктом 2.2 спірного договору визначено, що додаткові роботи, які виникатимуть у процесі виконання та матеріали, для їхнього влаштування не враховані до вартості робіт. Вони будуть додані у наступному (кінцевому) кошторисі. Оплата за виконання додаткових робіт та матеріалів буде проводитися окремо.

Пунктом 2.3 передбачено, що вказана в пункті 2.1 ціна є попередньою. Кінцева ціна визначається за фактично виконані роботи, згідно Актів виконаних робіт по Ф2. Ціна договору може бути змінена внаслідок інфляції, або виконання підрядником робіт не обумовлених в кошторисній документації за згодою двох сторін.

Пунктом 3.1, 3.2, 3.3 передбачено, що підрядник розпочинає роботи при умові попередньої оплати замовником 50% вартості робіт та матеріалів. Форма оплати готівкова або безготівкова. Роботи проводяться по передоплаті.

Відтак, п.3.4 визначено, що кінцевий розрахунок проводиться замовником не пізніше, як на 15 день після повного завершення робіт (підписання акту виконаних робіт), включаючи усунення, виявлених під час приймання, недоліків.

Правочином у відповідності до норм ст.202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч.ч.1-3 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, конструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Враховуючи вищенаведене, спірний договір підряду №19/04 від 19.04.2019 року, як договір будівельного підряду, не відповідає нормам спеціального законодавства, що регулює, як загальні умови вчинення так і істотні умови договору будівельного підряду, насамперед такі як реквізити сторін, порядок забезпечення робіт проектною та кошторисною документацією, ресурсами та послугами.

Таким чином, спірним договором підряду №19/04 від 19.04.2019 року передбачалось виконання будівельних робіт виключно на підставі проектно-кошторисної документації, фактом виконання якої є двостороннє підписання акту виконаних робіт по Ф2.

З матеріалів справи вбачається, що кошторис підрядником, а також сторонами не складався, не затверджувався та не підписувався. Позивачем не долучено жодного належного та допустимого доказу щодо розрахунків за виконані роботи; порядку здачі-приймання закінчених робіт (об`єкта будівництва), а тому сума боргу є необґрунтованою.

Позивачем до позовної заяви додано «Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за «__2019 рік» за формою КБ-3 2013 за №28-0-1-1 та «Акт приймання виконаних будівельних робіт №28-0-1-1 за __2019 рік» за формою КБ-2В 10К, однак дані документи не містять реквізитів, зокрема, дати складання та підписання її сторонами замовника та підрядника, а також підпису зі сторони замовника (а.с.8-11).

Відповідно до п.п.21,22,23,24 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМ України від 01.08.2005 року №668 встановлено, що договірна ціна у договорі підряду визначається на основі кошторису як приблизна або тверда. Договірна ціна вважається твердою, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договір підряду укладається за результатами переговорів сторін, рішення щодо застосування приблизної або твердої договірної ціни, порядку погодження кошторису та проведення розрахунків приймаються за домовленістю сторін.

Якщо під час укладання договору підряду через невизначеність витрат чи інші обставини остаточно встановити договірну ціну неможливо, сторони у договорі підряду визначають приблизну договірну ціну, а також порядок її коригування в процесі виконання робіт (будівництва об`єкта). Приблизна договірна ціна може уточнюватися в міру виконання робіт, здійснення витрат підрядника тощо.

У разі виникнення обставин, що зумовлюють необхідність значного підвищення приблизної договірної ціни (більше ніж це визначено договором підряду) підрядник зобов`язаний в установлені договором підряду строки повідомити про це замовника. Якщо підрядник не повідомив у встановленому порядку замовника про необхідність підвищення договірної ціни, він зобов`язаний виконати роботи без відшкодування додаткових витрат.

Тверда договірна ціна може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. У разі підвищення підрядником твердої договірної ціни, не передбаченого договором підряду, всі пов`язані з цим витрати, якщо інше не встановлено законом, несе підрядник.

Отже, підрядник, як сторона договору не має права самостійно встановлювати, нараховувати чи в односторонньому порядку обумовлювати вартість робіт без погодження замовника та без укладення відповідних документів.

Відповідно до п. 88 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМ України від 01.08.2005 року №668, приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду.

Згідно п. 89 Загальних умов встановлено, що після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

З матеріалів справи також вбачається, що таке повідомлення відсутнє, жодних документів, що свідчать про надіслання Замовнику повідомлення про готовність до передачі закінчених робіт, які вказані в «Акті приймання виконаних будівельних робіт №28-0-1-1 за __2019 рік» за формою КБ-2В 10К не має.

Згідно з п.п.91,96 Загальних умов визначено, що передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи, підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунків між замовником та підрядником є підписання акта приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно у матеріалах справи відсутній доказ про наявність підстав для стягнення будь-яких коштів з замовника за договором підряду №19/04 від 19.04.2019 року.

У зв`язку з вищенаведеним, не підлягають також задоволенню нарахування за прострочення виконання зобов`язання, 3% річних, пені, застосування індексу інфляції на борг.

Суд констатує, що згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК України).

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

В свою чергу, згідно із ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2020 року відкрито провадження по даній справі та відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з позивача ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 4769 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі ст.ст.202, 526, 530, 536, 610, 625, 626, 837, 854, 865 ЦК України, Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМ України від 01.08.2005 року №668 та керуючись ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з СПД «Турів В.Ф.», код ЄДРПОУ , р/р НОМЕР_1 , МФО 336310, АТ «Ідея Банк» в дохід держави 4769 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 27.06.2022 року.