Справа №760/6799/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна про визнання недійсним договору та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 13.06.2022 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича О.В. про визнання недійсним договору та скасування рішення в якому просить:

визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 01.06.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. за реєстровим №1374;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58480418 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. 01.06.2021 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 , та припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , площею 91,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, запис номер 42257965.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2022 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна про визнання недійсним договору та скасування рішення, та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій представник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , площею 91,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000 та заборонити державним реєстраторам/нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії спрямовані на виникнення/зміну/ припинення речових прав щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову представник позивача вказує на те, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021було стягнуто солідарно з відповідачів, в тому числі з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяв як ліквідатор ПАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка» 76929136,71 грн. шкоди. Впродовж семи днів з моменту винесення Постанови від 25.05.2021, а саме 01.06.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. за реєстровим №1374. Тобто відповідачем вчинено правочин, який свідчить про ухилення від виконання ним своїх зобов`язань перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом відчуження свого майна на яке може бути звернуто стягнення. Таким чином, відповідачем здійснено таке відчуження свого нерухомого майна з метою ухилення від виконання зобов`язань щодо стягнення з нього шкоди у примусовому порядку, а тому, невжиття заходів забезпечення позову можуть призвести до подальшого безперешкодного відчуження спірного майна третім особам, що може значно ускладнити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У постанові від 05 лютого 2020 року справі № 490/3925/19 (провадження №61-13546св19) Верховний Суд дійшов висновків, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Також Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18 (провадження № 61-7314св19) зробив правовий висновок, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, а відтак, суд на даній стадії приходить до висновку, що невжиття таких заходів як накладення арешту на майно, може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо накладення арешту на спірне нерухоме майно відповідача, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими позивачем вимогами, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині арешту на квартиру.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна про визнання недійсним договору та скасування рішення - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , площею 91,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000;

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Код , адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.