Справа № 727/8621/21
Провадження № 2/727/296/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» червня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.

позивача: ОСОБА_1

представників позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права власності та стягнення компенсації ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності та стягнення компенсації.

Посилалася на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві власності 1/3 частка однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 є власником 2/3 часток у праві власності на квартиру.

У серпні 2021 року відповідач, який проживає в с.Новосеменівка Херсонської області, приїхав до міста Чернівці та без її відома та згоди змінив замок у належній їм квартирі АДРЕСА_2 . Повідомив, що буде використовувати квартиру на власний розсуд і не бажає відшкодовувати їй вартість належної їй 1/3 частки у праві на квартиру. З цього приводу вона вимушена була звернутись до поліції.

На її пропозицію щодо добровільного продажу квартири ОСОБА_4 категорично відмовився.

Також вказувала на те, що спірна квартира є однокімнатною, розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, тому виділ у натурі частки з цієї квартири є неможливим.

Згідно відомостей про технічні характеристики квартири, спірна квартира посімейного заселення складається з однієї кімнати, житловою площею 17,10 кв.м., кухні, площею 6,70 кв.м., санвузла, площею 2,7 кв.м., коридору, площею 4,10 кв.м. Отже, квартира є неподільною, оскільки неможливо облаштувати дві відокремлених квартири з окремими входами, санвузлами та кухнею.

Зазначила, що ОСОБА_4 проживає в с.Новосеменівка, Херсонської області, де він забезпечений житлом за місцем реєстрації. Відповідачу належать на праві власності земельні ділянки, площею 1,58 га кадастровий номер :03:001:0023, площею 7,9606 кадастровий номер :03:021:0012; площею 6,7587 га кадастровий номер :03:025:006 та площею 7,5458 га кадастровий номер :03:027:0011, що розташовані на території Новосеменівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Вважає, що відповідач має реальну матеріальну можливість сплатити їй компенсацію вартості її частки, оскільки отримує дохід від передачі в оренду належних йому на праві власності земельних ділянок, площею 1,58 га та 7,9606 га.

Відповідно до довідки про оціночну вартість спірної квартири, її вартість становить 686359 грн. 91 коп. Вартість 1/3 частки, що підлягає стягненню становить 228786 гривень.

Просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 в розмірі 228786 гривень з одночасним визнанням права власності ОСОБА_4 на належну ОСОБА_1 1/3 частку вказаної квартири.

Також просила припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Представником відповідача було подано до суду відзив. У відзиві представник заперечувала проти заявлених позовних вимог. Зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі та не чинить позивачу перешкод у її користуванні. Вказаний факт належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не довела.

Також зазначила, що відповідач є пенсіонером, розмір його пенсії становить 2565,11 гривень. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених та доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 отримав дохід у березні 2021 року в розмірі 16154 грн. 89 коп. та в травні 2749 грн. 06 коп. Тому останній не має коштів для виплати ОСОБА_1 вартості 1/3 частки спільної квартири в розмірі 228786 гривень.

Зазначила, що відповідач пропонує і в подальшому спільно користуватися спірною квартирою.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат у розмірі 20000 гривень на правничу допомогу, вважає зазначений розмір витрат необґрунтовано завищеним та таким, що є неспівмірним із складністю справи, безпідставно завищеним.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представниками позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді вказували на те, що загальна вартість належних відповідачу на праві власності земельних ділянок становить 260 508 028 грн. 29 коп., а тому вважають, що останній має реальну матеріальну можливість сплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості її частки у праві власності на квартиру. Крім того, ОСОБА_4 є керівником юридичної особи Релігійної громади християн віри Євангельської «Церкви Божої» в с.Новосеменівка Іванівського району Херсонської області та повинен отримувати заробітну плату.

Представником відповідача було подано заперечення на відповідь на відзив. У запереченнях зазначила, що позивачем не доведено факту неможливості спільного користування квартирою. Окрім того, позивачем не підтверджено належними доказами факту одержання ОСОБА_4 заробітної плати. Натомість до заперечень долучено довідку про розмір доходів відповідача, яка підтверджує його майновий стан.

Ухвалою суду від 22.11.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

13.01.2022 року у справі було призначено судову товарознавчу експертизу.

21.06.2022 року судом було прийнято заяву про збільшення позовних вимог. У поданій заяві позивач просила стягнути на її користь із відповідача грошову компенсацію вартості 1/3 частки №110 в будинку АДРЕСА_3 , в розмірі 271502 грн. 00 коп. Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 часту квартири АДРЕСА_2 .

Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила суду, що її брат ОСОБА_4 змінив замки у їх спільній квартирі, на даний час у неї немає доступу до неї. Зазначила, що у квартирі відключений газ та вода, а тому проживання у квартирі на даний час неможливе. Оскільки вона позбавлена можливості користуватися належною їй часткою спірної квартири, просила позов задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені у ньому фактичні обставини. Пояснили суду, що відповідач не дає можливості позивачу користуватись квартирою. У його власності перебувають чотири земельні ділянки, загальною вартістю 260 508 028 грн. 29 коп., а тому у нього наявна фінансова можливість сплати компенсації вартості частки у праві власності на квартиру, належної ОСОБА_1 . Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відео конференції, позов не визнав. Пояснив суду, що змушений був змінити замки квартири, оскільки позивач винесла усе наявне майно із неї. На даний час у квартирі ніхто не проживає, він там за власні кошти робить ремонт. Планує через деякий час переїхати до міста Чернівці на постійне проживання, коштів на сплату компенсації вартості частки сестри ОСОБА_1 у нього не має. Зазначив, що усвідомлює, що позивач є співвласником квартири, а тому надасть їй можливість користуватися квартирою. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що ОСОБА_4 спірною квартирою на даний час не користується та не чинить позивачу у користуванні нею. Можливості сплатити компенсацію вартості частки ОСОБА_1 він не має. Зазначила, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації майновий стан ОСОБА_4 змінився, оскільки останній перебуває на окупованій території, будь-яких доходів від земельних ділянок не отримує. Окрім того, відповідач не має змоги продати належне йому майно. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, що 13.11.2017 року державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала 1/3 частку, а ОСОБА_4 2/3 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_4 на другому поверсі п`ятиповерхового будинку. Оціночна вартість спадкового майна для цілей оподаткування доходу, отриманого під час спадкування, згідно відомостей, викладених у Звіті про оцінку майна №3 від 23.03.2017 року - 77780 гривень (а.с.5-6).

Право власності позивача на 1/3 частку у майні було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.6).

Із дослідженої у судовому засіданні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.08.2021 року вбачається, що 30.11.2017 року було зареєстровано право приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.9).

Згідно технічного паспорту на спірну квартиру, вона розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 17,10 кв.м., кухні, площею 6,70 кв.м., санвузла, площею 2,70 кв.м., коридору, площею 4,10 кв.м. Квартира обладнана балконом 2,50/0,70 кв.м., загальна площа квартири 33,10 кв.м. (а.с.7-8).

Окрім того, відповідачу належать на праві власності земельні ділянки: площею 1,58 га кадастровий номер :03:001:0023; площею 7,9606 кадастровий номер :03:021:0012; площею 6,7587 га кадастровий номер :03:025:006 та площею 7,5458 га кадастровий номер :03:027:0011, що розташовані на території Новосеменівської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.10-13).

Із дослідженого у судовому засіданні висновку судової експертизи №44 від 29.03.2022 року, судом встановлено, що ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_2 становить 814505 гривень (а.с.139-157).

У заяві про збільшення позовних вимог на підставі висновку судової експертизи позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію належної їй 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 у розмірі 271502 грн. 00 коп.

У відповідності до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ст.81 ЦПК України).

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержанні з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Однак, як було встановлено судом, спірна квартира є однокімнатною та розташована на другому поверсі багатоповерхового будинку, а отже її поділ (виділ) є технічно неможливим.

При цьому, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

З урахуванням закріплених у пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, суди мають встановити, зокрема, чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 11.05.2021 року у справі №464/4759/19.

Таким чином, припинення права власності позивача на 1/3 частку квартири можливе лише за умови встановлення судами спроможності іншого співвласника цього майна виплатити компенсацію вартості відповідної частки у праві власності позивачу та за відсутності в нього надмірного тягаря щодо її сплати.

Звертаючись з позовом до суду, позивач мала на меті позбутися належної їй частки в квартирі шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації за її частку в квартирі та визнання права власності на всю квартиру за відповідачем.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року в справі №62925цс15, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Як убачається з встановлених обставин справи, відповідач на даний час проживає в Херсонській області та спірною квартирою не користується, виділ належної позивачу частки в квартирі в натурі є неможливим.

Водночас, згідно з вимогами частин 4 і 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на відсутність достатніх коштів для виплати позивачу компенсації за належну їй частину квартири.

В обгрунтування заявлених позовних вимог та спроможності відповідача сплатити грошову компенсацію позивачі посилалися на довідки про оціночну вартість об`єктів нерухомості від 16.11.2021 року, належних на праві власності відповідачу, а саме земельних ділянок: площею 1,58 га кадастровий номер :03:001:0023; площею 7,9606 кадастровий номер :03:021:0012; площею 6,7587 га кадастровий номер :03:025:006 та площею 7,5458 га кадастровий номер :03:027:0011, що розташовані на території Новосеменівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, відповідно до яких їх загальна вартість становить 260 508 028 грн. 29 коп. (а.с.75-86). Також вказували на те, що ОСОБА_4 є керівником юридичної особи Релігійної громади християн віри Євангельської «Церкви Божої» в с.Новосеменівка Іванівського району Херсонської області та повинен отримувати заробітну плату.

Даючи оцінку наведеним аргументам, суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє.

Так, будь-яких доказів одержання ОСОБА_4 доходу у вигляді заробітної плати суду надано не було.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що за змістом статті 5 Закону України «Про оцінку земель» залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; грошова оцінка земельних ділянок.

Дані бонітування ґрунтів є складовою частиною державного земельного кадастру та є основою проведення економічної оцінки сільськогосподарських угідь і враховуються при визначенні екологічної придатності ґрунтів для вирощування сільськогосподарських культур, а також втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є:

органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок;

юридичні особи - суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, що мають у своєму складі оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок (у частині виконання робіт з експертної грошової оцінки земельних ділянок);

фізичні особи - підприємці, які отримали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок (у частині виконання робіт з експертної грошової оцінки земельних ділянок);

фізичні та юридичні особи - розробники документації із землеустрою згідно із Законом України "Про землеустрій" (у частині виконання робіт з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) (стаття 6 Закону).

З огляду на вказані положення Закону, надані суду довідки про оціночну вартість об`єктів нерухомості від 16.11.2021 року не відповідають вимогам щодо належності, допустимості та достовірності доказів та не можуть бути прийняті до уваги судом.

Натомість, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , який є співвласником помешкання, є особою пенсійного віку, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 67), розмір пенсії за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року включно складав 2656 грн. 11 коп. щомісячно.

Окрім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених та доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 отримав дохід у березні 2021 року в розмірі 16154 грн. 89 коп. та в травні 2749 грн. 06 коп. (а.с.69).

Разом із тим, суд зауважує, що на час розгляд справи судом обставини суттєво змінилися.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 7168 від 15.03.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 на період з 26 березня ще на 30 днів (до 24 квітня включно). Крім того, Указом Президента України № 259/2022 від 22.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX від 21.04.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Також, Законом України № 2263 від 22.05.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 під час дії військового стану, перебуваючи на окупованій території Херсонської області, одержує будь-які доходи чи має можливість реалізувати належне йому майно.

За таких обставин суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача компенсації у розмірі 271502 гривень, становитиме для нього надмірний тягар та загрозу для забезпечення необхідних умов проживання.

Задоволення позову у такому разі призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини. Відповідач неспроможний сплатити позивачу грошову компенсацію за її частку в квартирі, а відсутність у нього коштів може призвести до примусового виконання рішення суду шляхом продажу квартири і, відповідно, позбавлення відповідача майна.

За таких обставин присудження за рішенням суду грошової компенсації частки позивача з відповідача, який сплатити таку компенсацію неспроможний, та визнання за останнім всупереч його волі права власності на частку позивача є використанням одним співвласником свого права власності на шкоду іншому співвласнику, що суперечить вимогам статті 319 ЦК України, принципу пропорційності цивільного судочинства,порушує розумний баланс приватних інтересів та не узгоджується із правовим висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 2925цс15.

Суд звертає увагу, що позивач відразу порушила питання про необхідність стягнення з відповідача грошової компенсації частки житла для припинення права власності відповідно до статті 364 ЦК України, позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою не заявляла, не заперечувала проти наявності у неї іншого місця проживання.

Натомість, представник відповідача у судовому засіданні стверджувала про те, що відповідач не чинитиме перешкод позивачу у користуванні квартирою.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним обставини неспроможності відповідача за майновим станом та станом здоров`я виплатити позивачу грошову компенсацію за частку квартири в розмірі 271502 грн. 00 коп., розмір якої визначено позивачем у позовній заяві. При цьому, стягнення з відповідача суми компенсації може призвести до звернення стягнення на його майно, його примусового продажу і порушення законних прав відповідача.

Крім того, ОСОБА_4 не надав згоди викупити у ОСОБА_1 її частку в праві власності, а примушувати до цього також є порушенням його прав, оскільки законодавством не передбачена можливість набуття права власності в примусовому порядку за відсутності юридично важливих обставин.

Посилання представника позивача на те, що лише наявність позитивного рішення про припинення права власності на квартиру із виплатою позивачу грошової компенсації належно захистить права позивача не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у позовних вимогах слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 не спроможний виплатити позивачу грошову компенсацію вартості частини квартири, розмір якої становитиме для відповідача надмірний тягар. Вимога про припинення права позивача на частку у праві спільної часткової власності, підлягає безумовному залишенню без задоволення.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою АДРЕСА_5 , до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого в с.Новосеменівка, Іванівського району, Херсонської області, про припинення права власності та стягнення компенсації відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено «22» червня 2022 року.

Суддя Одовічен Я.В.