Справа № 196/259/22
№ провадження 2/196/230/2022
23 червня 2022 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
секретаря судового засідання: Харінської Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спакування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спакування за заповітом.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 20.11.2021 року повторно), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав з дружиною (матір позивача) ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Царичанської районної ради 20 липня 1988 року згідно рішення №173 від 20.05.1988 року, та зареєстрованого Дніпродзержинським БТІ 20 липня 1988 року за реєстровим №452, в книзі №2.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 20.11.2021 року повторно).
За життя 27 жовтня 1995 року його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали заповіти, якими все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їм буде належати на день смерті і на що вони по закону матимуть право, заповіли йому.
Після смерті батька ОСОБА_2 він спадщину не приймав, оскільки була жива мати ОСОБА_3 і вважав за необхідне, щоб спадщину після смерті батька, в тому числі і житловий будинок, в якому вона проживала, прийняла саме вона.
Проте, після смерті батька мати ОСОБА_3 прийнявши спадщину спільним проживанням зі спадкодавцем, однак не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.
Після смерті матері ОСОБА_3 він спадщину прийняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Також, оформив свої спадкові права на земельну ділянку, яка належала матері, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав від 25.03.2019.
При цьому, в середині травня 2018 року у квартирі, де він зареєстрований та проживає в м.Дніпро, сталася крадіжка, внаслідок чого були викрадені всі документи, які знаходилася в сейфі, в тому числі заповіти та правовстановлюючі документи на спадкове майно. Даний факт підтверджується копією витягу з ЄРДР.
Звернувшись у січні 2022 року до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, він отримав постанову нотаріуса від 20.01.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок, а також через те, що його мати ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_2 спадщину, а саме частку житлового будинку, яка належала останньому, прийняла, проте не здійснила державну реєстрацію своїх спадкових прав.
На підставі викладеного, прохає визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказане спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій прохав судове засідання провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити.
Представник відповідача виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської областів судове засідання не з`явився, проте надали до суду заяву, в якій прохали розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 20.11.2021 року повторно (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Царичанської районної ради 20 липня 1988 року згідно рішення №173 від 20.05.1988 року, та зареєстрованого Дніпродзержинським БТІ 20 липня 1988 року за реєстровим №452, в книзі №2.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 20.11.2021 року повторно (а.с.7).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. від 20.01.2022р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.13).
За життя 27 жовтня 1995 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської Ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №129 (а.с.9).
Також, за життя 27 жовтня 1995 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповіла позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської Ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №128 (а.с.10).
Згідно довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області №1784 від 27.11.2021р. ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 з 1978 року (згідно погосподарської книги №17 о/р № НОМЕР_3 за 1996-2000р.р.) і на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . За вказаною адресою разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 (а.с.11).
Після смерті ОСОБА_2 позивач спадщину не приймав (а.с.65), оскільки була жива мати ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла в порядку ст.1268 ч.3 ЦК України, однак за життя не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.
Відповідно до довідки КП «Царичанське БТІ» ДОР» від 02.11.2021 №412 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Царичанської районної ради 20.07.1988 року, згідно рішення №173 від 20.05.1988 року, зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 20.07.1988 року, в книзі №2, реєстровий №452 (а.с.15).
Відповідно до довідки з Державного реєстру земель від 09.11.2021 державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок в АДРЕСА_1 , не видавався (а.с.23).
Згідно звіту ED №01/25012022 про оцінку майна від 25.01.2022р. оціночна вартість житлового будинк з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 90 221 грн. (а.с.25).
Позивач спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 прийняв у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (спадкова справа а.с.49-87).
Як встановлено з матеріалів спадкової справи, окрім позивача, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , однак, він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі..
При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст.15, 16, 321, 328, 346, 1217, 1223, 1233, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спакування за заповітом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем села Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт № НОМЕР_4 виданий 09.07.2018 орган 1213, рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення виготовлено 23.06.2022 року.
Суддя: Д.Г. Костюков