Справа № 454/2001/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокаль клопотання адвоката Брух Андрія Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 , з участю: ОСОБА_2 та Сокальського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із даним клопотанням та просить скасувати встановлене ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17.06.2020 року тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим провадженням №44839474.

На обгрунтування заяви послався на те, що на виконанні у Сокальському відділі ДВС ЗМ МУЮ м.Львів перебуває виконавче провадження №44839474 про стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки в користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку за період з 21.06.2014р. по 31.12.2014р. в розмірі 1218грн. щомісячно та стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки безтерміново в користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку щомісячно з 01.01.2015р. в розмірі мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено на цей період.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17.06.2020 року його обмежено у праві виїзду за межі України.

Зазначає, що із часу винесення ухвали про обмеження його у праві виїзду за межі України почав виконувати рішення суду, а саме, сплачувати заборгованість за виконавчим документом.

Він на даний час отримує пенсію по інвалідності та регресі і з даних виплат автоматично проводиться стягнення за виконавчим документом.

У зв`язку з тим, що з його заробітку стягується значна частина коштів він не взмозі належним чином утримувати себе та сім`ю, тому має намір виїхати на тимчасові роботи зжа кордон з метою надання додаткових коштів для сім`ї та погашення заборгованості по виконавчому документу, оскільки є інвалідом 3 групи.

Представник заявника - адвокат Брух А.М. надав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, заявлені вимоги підтримує повність, просить задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки боржник не вчиняє жодних дій для сплати заборгованості у виконавчому провадженні. Боржник протягом 12 років свідомо створює заборгованість.

Представник Сокальського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11.08.2014 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 частки та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку за період з 21.06.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн., щомісячно та стягувати з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 частки та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки безтерміново в користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку щомісячно з 01.01.2015 року в розмірі мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено на цей період.

Рішення приведено до примусового виконання.

На виконанні в державного виконавця Сокальського РВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) перебуває виконавче провадження ВП №44839474 з примусового виконання виконавчого листа №459/2001/14-ц виданого Сокальським районним судом Львівської області 12.09.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки в користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку за період з 21.06.2014р. по 31.12.2014р. в розмірі 1218грн. щомісячно та стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 9/10 та ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки безтерміново в користь ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку щомісячно з 01.01.2015р. в розмірі мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено на цей період.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17.06.2020 року тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: с.Сілець Сокальського району Львівської області до виконання покладених на нього зобов`язань згідно виконавчого листа №459/2001/14-ц виданого 12.09.2014 року Сокальським районним судом Львівської області.

Згідно роозрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №44839474 встановлено, що станом на 31.05.2022р. є заборгованість зі сплати ОСОБА_1 коштів в розмірі 275 470,66грн.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом, для забезпечення позову із особливостями, встановленими цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Боржником у добровільному порядку рішення суду не виконується, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи.

Обгрунтовуючи клопотання заявник вказує, що він не ухиляєтьсс від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, як підставу для встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Однак ОСОБА_1 будь-яких доказів, які могли б бути підтвердженням наявності підстав скасування обмеження виїзду за межі України не надав. Разом із цим, суд враховує і значну суму заборгованості по сплаті на відшкодування втраченого заробітку в розмірі 275 470, 66грн. та відсутність позитивної тенденції відносно її погашення, що свідчить про небажання останнього вчиняти активні дії щодо виконання рішення суду.

За таких умов, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що підстава для обмеження у праві виїзду за межі України продовжує існувати, оскільки заборгованість зі сплати відшкодування встраченого заробітку погашена лише частково, існує значна заборгованість по сплаті, а встановлене судом тимчасове обмеження може бути скасоване лише у разі виконання рішення боржником у повному обсязі чи закінчення виконавчого провадження з інших підстав, передбачених ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали про обмеження виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 268, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката Брух Андрія Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 , з участю: ОСОБА_2 та Сокальського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий: Л. Ю. Фарина