Справа № 385/410/22
Провадження № 2/385/195/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно даних будинкової книги у вказаному будинку зареєстрована відповідач - донька позивачки ОСОБА_2 , проте вона не проживає за адресою реєстрації, платежі за надані комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла не бере участі, її особистих речей у будинку немає і взагалі житлом не цікавиться. Відповідачка у 1987 році виїхала з будинку у зв`язку з працевлаштуванням за межі України, там і проживає. 26.04.2021 року комісією в складі представників Гайворонської міської ради складено акт обстеження житлово-комунальних умов, яким підтверджено, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає в даній квартирі. У зв`язку з реєстрацією відповідача у даному житловому будинку, вона позбавлена права повноцінно користуватися власним будинком, отримати субсидію на оплату комунальних послуг. На підставі наведеного та відповідно до ст. 405 ЦК України просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком.

позиція відповідача

Відповідачка правом подати відзив не скористалась. Подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, повідомила, що має інше місце проживання в АДРЕСА_2 та не заперечує проти задоволення позову.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 16.05.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків які 18.05.2022 усунено.

Ухвалою від 18.05.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 09.06.2022 відкладено підготовче судове засідання.

23.06.2022 від відповідачки надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги визнала, до якої долучено копію паспорта громадянина російської федерації ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію місця проживання.

23.06.2022 від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд прийняти судове рішення в підготовчому судовому засіданні та не допитувати свідків, про виклик яких вона заявляла клопотання.

23.06.2022 проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України на підставі наявних в суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 , який вона набула у власність на підставі Договору купівлі-продажу від 27.02.1992 року, зареєстрованого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Линюк Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 374 (а.с. 6).

Відповідно до даних будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрована з 17.07.2013 на підставі посвідки на постійне проживання (а.с.9- 12).

26.04.2021 року комісією в складі представників Гайворонської міської ради складено акт обстеження житлово-комунальних умов, яким підтверджено, що відповідачка зареєстрована, але не проживає в даній квартирі з 1987 року (а.с. 7-8).

Відповідачка ОСОБА_2 у поданій письмовій заяві, в якій позов визнала, визнала також обставини, що вона має інше місце постійне проживання в АДРЕСА_2 . Що підтвердила долученою до заяви копією паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_1 з відміткою про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою з 25.03.2021.

Враховуючи, що відповідачка визнала позов повністю, підтвердила, що вона має інше постійне місце проживання, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить переконання, що такий підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що підстав для неприйняття визнання відповідачкою позову не встановлено, а також положення таких норм Закону:

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Тому суд доходить переконання, що позов слід задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи наявна квитанція № 0.0..1 від 06.05.2022 про сплату ОСОБА_1 992,40 грн судового збору, отримувач платежу ГУК в Кіровоградській області ТГ м. Гайворон.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачкою позову до ухвалення рішення 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем підлягає поверненню йому ((992,40 /2=496,20 грн).

На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком квартирою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Гайворонському районі Кіровоградської області повернути ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 06.05.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ М. В. Венгрин

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду М.В. Венгрин

Дата документу 23.06.2022