№ 207/2330/21
№ 2/207/237/22
24 червня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Морозов В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. Разом з позивачкою у належній їй квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , з яким позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1992 року. Проте подружнє життя не склалося та у 2007 році рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб мж позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем деякий час проживали разом, однак у 2011 році відповідач забрав свої особисті речі і документи та остаточно виїхав з квартири АДРЕСА_1 . Відповідач добровільно не проживає у вказаному житловому приміщенні, його особистих речей у квартирі немає, перешкод в користування житловим приміщенням відповідачу не чинили. Таким чином, позивач, як власник вказаного приватного житлового приміщення, в якому зареєстрований відповідач, змушена сплачувати за нього комунальні платежі, оскільки відповідач комунальні платежі за зазначеною адресою не сплачує, добровільно знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не бажає, позивач не може користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.
В наданій суду письмовій заяві позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити позов, розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, наслідки ухвалення заочного рішення зрозумілі.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М. (арк.с. 12) позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» від 10.06.2021 року (арк.с. 16) в зазначеній квартирі зареєстровані співмешканець позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, як вбачається з акту про непроживання від 09.06.2021 року (арк.с. 15) в зазначеній квартирі фактично не проживає з 2011 року, не сплачує комунальні послуги, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю.
У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач як власник вищезазначеного будинку має право розпорядження своєю власністю на свій розсуд: продати, подарувати, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Судові витрати з урахуванням обставин справи у вигляді судового збору суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача, керуючись ст. ст. 11-13, 141-142 ЦПК України.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 141, 258 - 259, 263 265, 268, 280 284 ЦПК України, суд
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою компетентним органом.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.