ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 643/5257/21

провадження №22-ц/818/1761/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року, у складі судді Семенової Я.Ю.,

установив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 173 180 грн.

Позов мотивовано тим, що він як власник автомобіля Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . 28.09.2015 видав на ім`я ОСОБА_2 довіреність, згідно з якою уповноважив останнього бути його представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, органах нотаріату з питань укладення договору оренди транспортного засобу: автомобіля загального легкового седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та підписати договір оренди транспортного засобу за ціну та на умовах йому відомих. Вказав, що між ним та відповідачем був укладений договір доручення, передбачений вимогами ст. ст. 1000-1010 ЦК України, отже на виконання договору він передав ОСОБА_2 автомобіля Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 . Однак по закінченні строку дії договору 28.09.2018 ОСОБА_2 не повернув йому автомобіль Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до ст. 530 ЦК України ним було направлено відповідачу вимогу про повернення вищезазначеного автомобіля, однак відповідачем автомобіль не повернено та зазначено, що автомобіль є фактично втраченим. Позивач зазначає, що факт втрати автомобіля відповідачем внаслідок недбалого виконання відповідачем обов`язків за договором доручення не звільняє відповідача від взятих на себе цивільних обов`язків. Отже оскільки він об`єктивно не може примусити відповідача повернути йому вищезазначений автомобіль, то просив задовольнити його вимогу про відшкодування збитків, виходячи з ринкових цін, які існували на день ухвалення рішення. Так, вказав, що відповідно до звіту про оцінку майна, вартість автомобіля складає 173 180 грн. , яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим що, позивач 28.09.2020 направив відповідачу вимогу про повернення автомобіля Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , однак матеріали справи не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження цієї обставини. На уточнюючі запитання суду представник позивача у судовому засіданні зазначив, що така вимога позивачем на адресу відповідача поштовим або іншим видом зв`язку не направлялася, а просто передавалася нарочним відповідачу. Також вимога ОСОБА_1 не містить жодного доказу на підтвердження того, що дійсно ОСОБА_2 отримав нарочним від позивача таку вимогу, також не зрозуміло, яким чином ОСОБА_1 мав намір обраховувати строк виконання такої вимоги, встановлений ним у сім днів з дня отримання ОСОБА_2 вимоги, за умови відсутності будь-яких відомостей на підтвердження щодо її отримання відповідачем. Крім того в вищезазначеній вимозі та відповіді на неї містяться невідповідності щодо обставин справи, а саме у вищезазначених документах вказано дату укладення довіреності 08.09.2015, замість 28.09.2015, крім того отримання вимоги відповідачем позивачем вказано 01.12.2020, однак відповідь на вимогу відповідача датована 25.01.2021. Також на підтвердження втрати відповідачем вищезазначеного автомобіля не надано жодних доказів. Отже матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу на підтвердження наведених позивачем ОСОБА_1 у позовній заяви обставин, та суд має обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин, а відтак, не приймає визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, в якому задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим що, судом порушено вимоги процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та прямо суперечать матеріалам справи. Зазначає, що відповідачем визнано факти отримання ним вимоги про повернення автомобіля від 28.09.2020, та позивачем вказано, що він отримав відповідь на цю вимогу, отже відповідно до ст.. 82 ЦК України, ці факти не мають доказуватися сторонами, оскільки вони ними визнані та підтверджені. Якщо суд має сумнів в достовірності вищезазначених фактів, то міг викликати відповідача та пересвідчитися у добровільності визнання цих фактів. Щодо оригіналу вимоги, зазначає, що суд не надав можливості представнику позивача принести оригінал вимоги. Уважає, що обставини існування договору оренди автомобілю між відповідачем та третьою особою, не мають відношення до справи, оскільки цей факт не стосується предмета доказування. Зазначає, що рішенням суду позивача фактично позбавлено права власності на його автомобіль без жодного відшкодування вартості вказаного автомобіля.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.1, ч.2 статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з 22.09.2015, що підтверджується копією листа про надання інформації № 31/20-804 від 05.03.2021, наданим Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області Головного сервісного центру МВС, згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС щодо реєстрації транспорту (а.с. 4, 18).

Зі змісту копії довіреності від 28.09.2015, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саварінською Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 3044, вбачається, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 бути його представником в усіх державних, громадських, господарських ті інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, органах нотаріату з питань укладення договору оренди транспортного засобу: автомобіль загальний легковий седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та підписати договір оренди транспортного засобу, за ціну та на умовах йому відомих. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам терміном на три роки та дійсна до 28.09.2018 (а.с. 6, 25).

28.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою повернути належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль загальний легковий седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Посилаючись на ч.2 ст. 530 ЦК України, просив повернути автомобіль не пізніше семи днів із моменту отримання ОСОБА_2 , що підтверджується копією вимоги ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 від 28.09.2020 ( а.с.7, 26).

З копії вимоги також вбачається, що ОСОБА_1 посилається на те, що 08.09.2015 ним видана нотаріальна довіреність на ім`я ОСОБА_4 , якою він уповноважував бути його представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, органах нотаріату з питань укладення договору оренди транспортного засобу: автомобіля загального легкового седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та підписати договір оренди транспортного засобу за ціну та на умовах йому відомих.

25.01.2021 ОСОБА_2 надав відповідь на вимогу ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що дійсно 08.09.2015 ОСОБА_1 видав на його ім`я, нотаріальну довіреність, відповідно до якої уповноважив його бути його представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, органах нотаріату з питань укладення договору оренди транспортного засобу: автомобіля загального легкового седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та підписати договір оренди транспортного засобу за ціну та на умовах йому відомих. Строк дії вказаного договору доручення закінчився 28.09.2018. Не зважаючи на це, ОСОБА_2 , не має можливості повернути ОСОБА_1 належний йому автомобіль, оскільки не має його у своєму розпорядженні. Вказав, що фактично вказаний автомобіль було втрачено, що унеможливлює повернення його ОСОБА_1 (а.с.8, 27).

Відповідно до звіту про оцінку майна ввід 18.01.2021, який складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 автомобіля загального легкового седан-В марки та моделі Nissan Maxima, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ринкова вартість автомобіля на дату оцінки може складати 173 180, 00 грн. ( а.с. 5, 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Ц України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що матеріали справи не містять жодного належного, допустимого доказу на підтвердження наведених позивачем у позовній заяві обставин. Крім того, суд не прийняв факт визнання відповідачем позову, оскільки мав обґрунтований сумнів щодо достовірності обставин викладених відповідачем. При цьому суд послався на те, що у письмовій вимозі позивача та відповіді на неї відповідача містяться розбіжності в датах укладення довіреності на складення відповіді відповідача на вимогу позивача.

Судова колегія не погоджується з вищевикладеним висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 фактично виникли правовідносини щодо виконання договору доручення на автомобіль Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Статтею 1003 ЦК України, встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно зі ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

Відповідно до ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Таким чином, законодавством передбачені дії повіреного після закінчення виконання договору доручення, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, що відповідачем не зроблено.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Аналіз законодавства дає підстави для висновку: абсолютність прав власника зовсім не означає, що ніхто і ніколи не може їх обмежити. Разом із тим, як вбачається зі ст. 319 ЦК, обмеження права власності не підлягають розширеному тлумаченню.

Закріплений у п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримання власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Частиною 2 ст 386 ЦК України, передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Допоки особа є власником майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом відшкодування матеріальної шкоди, якщо майно не може бути з будь-яких причин повернуто власнику. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

Так, підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права.

Умовою задоволення негаторного позову позивача є встановлення судом факту протиправності дій відповідача, задоволення позовних вимог позивача не залежить від наявності вини відповідача. Захист прав і охоронюваних законом інтересів позивачів за негаторним позовом надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не заперечується, що він незважаючи на закінчення строку дії договору доручення не повернув позивачу автомобіль Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить останньому на праві власності.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 ( а.с. 33) та наданих ним у судовому засіданні пояснень, відповідач визнав, що не повернув автомобіль Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 позивачу. Зазначивши, що передав автомобіль в оренду іншій особі, яка відмовляється його повернути.

Отже, судом встановлено противоправну поведінку відповідача, та порушення права позивача на володіння своїм майном, а саме автомобілем Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , який не повернуто відповідачем йому після закінчення строку дії договору доручення.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно даних звіту про належну оцінку майна від 18.01.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , ринкова вартість автомобілю Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_2 , без проведення натурального обстеження об`єкту, на дату оцінки майна складає 173 180, 00 грн ( а.с. 19 24).

За таких обставин, судова колегія уважає, що позивачем надано належні докази на підтвердженні суми матеріальних збитків.

З огляду на вищевикладене судова колегія, уважає помилковими висновки суду щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, який вказує, що у вимозі про повернення автомобіля та відповіді на неї зроблено звичайні арифметичні описки, враховуючи той факт, що ці докази не є основними по справі та відповідач визнає вищезазначені обставини справи.

Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати його на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За нормами ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на визнання відповідачем позову в повному обсязі та належні докази протиправності дій відповідача, які містяться в матеріалах справи, судова колегія уважає, що є всі підстави для задоволення позову.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції належить скасувати і постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 173 180, 00 грн. у рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги та позов ОСОБА_1 задоволено, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1731, 80 грн судового збору сплаченого у суді першої інстанції 2597, 70 грн судового збору сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою, а всього 4 329, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 173 180 ( сто сімдесят три тисячі сто вісімдесят ) гривень у рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 4 329 ( чотири тисячі триста двадцять дев`ять ) гривень 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук