Провадження № 2/344/67/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перко", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання майнових прав покупця квартири АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перко", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Позовні вимоги мотивував тим, що згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири №2013-08-10-42 від 10.08.2013 року, укладеного між ТзОВ "Перко" та ним, відповідач зобов`язався в майбутньому, в продовж 1-го кварталу 2014 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 . Відповідно він як покупець квартири зобов`язаний був сплатити 228 000, 00 грн., які внесені в повному обсязі. Попереднім договором передбачено укладення основного договору на протязі 1 кварталу 2014 року. Листом від 12.11.2014 року він просив відповідача повідомити про час та місце укладення основного договору на вищевказану квартиру, однак дану інформацію відповідач не надав. Будівництво вищевказаного будинку завершено, на даний час він введений в експлуатацію, якому проствоєна адреса: АДРЕСА_4 . Бездіяльністю, яка полягає у непереданні йому документів на придбану ним квартиру, відповідач фактично не визнає його права на спірне майно. Просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

17.11.2015 року представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що оскільки у відповідності до закону право власності на нерухоме майно виникає на підставі нотаріально посвідченого договору, а між сторонами було укладено простий письмовий договір щодо придбання квартири, то у позивача виникли майнові права на спірну квартиру. Просив визнати за ОСОБА_1 майнові права покупця квартири АДРЕСА_2 (а.с.27, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.11.2016 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перко" про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 , як третю особу яка не заявляє самотійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) (а.с.185, т.1).

20.10.2021 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що ТзОВ "Перко" завершило будівництво будинку, на даний час він введений в експлуатацію, якому присвоєна адреса: АДРЕСА_4 . З Реєстру інвесторів від 01.10.2014 року, який складено ТзОВ "Перко" вбачається, що спірній квартирі з будівельним проектом АДРЕСА_1 присвоєно адресний номер - АДРЕСА_1. Отже, адреса спірної квартири: АДРЕСА_6 . Тому, просив визнати за ОСОБА_1 майнові права покупця квартири АДРЕСА_7 (а.с.109, т.2).

Представник позивача позовні вимоги підтримав просив задоволити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи проти позову заперечив, просив відмовити з підстав, наведених у поясненнях третьої особи від 23.02.2022 року

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 10.08.2013 року між ТзОВ "Перко" в особі генерального директора ОСОБА_6. та ОСОБА_1 було укладено попередній договір №2013-08-10-42 купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого сторони зобов`язуються в майбутньому, в сторок, обумовлений п.5.1 цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 . Попередня вартість майна, згідно з п. 1.6 цього договору становить 228 000 грн.

Відповідно до гарантійного зобов`язання від 15.11.2013 року, ОСОБА_3 - Генеральний директор ТзОВ "Перко", засвідчив отримання коштів у громадянина ОСОБА_1 в сумі 120 000 грн., згідно укладеного попереднього договору №2013-08-10-42 купівлі-продажу квартири від 10.08.2013 року. Основний договір купівлі-продажу буде укладено у відповідності до умов Попереднього Договору №№2013-08-10-42 від 10.08.2013 року (а.с.3, т.1).

Відповідно до довідки виданої директором ТзОВ "Перко" ОСОБА_6 за №0614 від 06.03.2014 року, ТзОВ "Перко" в особі директора ОСОБА_6. підтверджує факт своєчасного та повного погашення ОСОБА_1 коштів, а саме 288 000 грн. згідно договору №2013-08-10-42 купівлі-продажу квартири від 10.08.2013 року (а.с.4,т.1).

Разом з тим, 02.05.2014 року між ОСОБА_4 та ПП Екватор-ІФ було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 2014-05-02, відповідно до умов якого ПП Екватор-ІФ передав ОСОБА_4 майнове право, яке полягає у праві вимагати передачі йому у власність новозбудованої квартири у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ) та зобов`язався сплатити вартість квартири, яка згідно з п. 3.1 цього договору становить 232 000 грн, і прийняти квартиру (а.с.59-61, т.1).

29.04.2014 року директор ПП Екватор-ІФ ОСОБА_5 отримав в якості завдатку від ОСОБА_2 1 000 дол. США за квартиру по АДРЕСА_8 (а.с.62, т.1).

02.05.2014 року ОСОБА_4 сплатив ПП Екватор-ІФ 232 000 грн. в якості оплати за квартиру згідно договору, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №01Т-176 (а.с.62, т.1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП "Екватор-ІФ", ТзОВ "Перко", третя осба , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено (а.с.147-152, т.3).

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року скасовано, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.153-162, т.3).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України 04.10.2017 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2016 року скасовано, залишено в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року (а.с. 163-168, т.3).

В даній ухвалі зазначено, що суд першої інстанції з урахуванням вищезазначених положень закону та встановлених обставин справи і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного по суті висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки позивач договору купівлі-продажу майнових прав спірного об`єкта нерухомості з ТОВ «Перко», яке безпосередньо здійснювало будівництво багатоквартирного будинку, не укладав; належних і допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу майнових прав із ПП «Екватор-ІФ» було укладено зі згоди та відома ТОВ «Перко» як забудовника, не надав. Крім того, договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудовану квартиру, укладений між позивачем та ПП «Екватор-ІФ» 2 травня 2014 року, тобто після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію, а також присвоєння нової поштової адреси, не був нотаріально посвідчений, не пройшов державної реєстрації, а відтак відповідно до вимог ст. 657 ЦК України не може бути підставою виникнення у позивача права власності на спірну квартиру.

У відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що ним повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, а відтак його зобов`язання за договором виконані та йому належать майнові права на квартиру.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На підставі частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з частиною першою ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином права Позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Європейським судом з прав людини, зокрема у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (заяви №846/16 та 1075/16), закріплено поняття та принцип «Легітимних очікувань».

Відповідно до положень статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «ЄКПЛ») до майна входить як наявне майно, так і активи, включаючи вимоги, щодо яких заявник може стверджувати про наявність у нього щонайменше «правомірного очікування» ефективного отримання майнового права.

Так відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини переважне право на придбання нерухомого майна залежить від волі продавця продати. Оскільки покупець не може змусити продавця здійснити продаж, таке переважне право не є майном у розумінні ЄКПЛ та не підлягає захисту. Суд наголосив, що концепція майна, до якого входить «правомірні очікування», має автономне значення, незалежне від класифікації та критеріїв майна в національному праві, а також що «правомірне очікування» має містити вимогу, що є більш істотною та конкретною, ніж просто сподівання, або таку, що залежить від майбутніх непевних обставин. Вимога вважається майном лише тоді, коли є належне визнання, що вона може отримати примусовий захист.

Враховуючи викладене, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості та достовірності, встановивши, що позивач сплатив вартість нерухомого майна, а також приймаючи до уваги те, що позивачем надано суду достатні та переконливі докази, які в своїй сукупності підтверджують заявлені позовні вимоги, та стороною відповідача останні не спростовані, а тому суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов є обґрунтований та доведений, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст. 16, 316, 328, 331, 377 ЦК України, ст. 120, 125, 126 ЗК України, ст. 4, 12, 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перко", третя особа яка не заявляє самотійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21.06.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.