Провадження № 2/361/1821/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 червня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелека В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Свій позов обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3-3377, ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 .

12 вересня 2005 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №9.

З 2011 року стосунки між ними не склалися, постійно стали виникати сварки, вони припинили ведення спільного господарства, припинили сімейні стосунки, фактично припинили шлюбні відносини та стали мешкати окремо один від одного.

Позивач залишився проживати за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачка ОСОБА_4 стала мешкати за невідомою позивачу адресою.

Такий стан життя, протирічив їх особовим інтересам, у кожного з них було своє особисте життя.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2012 року яке набуло законної сили 03 листопада 2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №541 від 28 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - колишня дружина, не проживає.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 27 жовтня 2021 року, складеного старостою Бобрицького старостинського округу, в присутності свідків: ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , склали акт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним проживають та зареєстровані донька ОСОБА_10 , 2005 року народження та донька ОСОБА_11 , 1999 року народження. Також зареєстрована, але не проживає колишня дружина ОСОБА_4 , 1985 року народження ( ОСОБА_12 ) з 2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 доводиться позивачу колишньою дружиною, тобто членом його колишньої сім`ї.

З часу реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 у належному йому будинку АДРЕСА_3 , вони проживали разом, однією сім`єю, вели спільне господарство, вона була зареєстрована у належному йому будинку та користувалася будинком з його згоди.

З 2011 року відповідач ОСОБА_2 у належному позивачу будинку не проживає, ні постійно, не переважно, ні тимчасово. Речі належні відповідачу ОСОБА_2 у будинку відсутні. Витрати по утриманню, обслуговуванню та збереженню будинку та комунальні послуги по утриманню будинку відповідач ОСОБА_2 не сплачує.

Таким чином, відповідач порушує права позивача, як власника будинку, тим, що зареєстрована у будинку але не проживає. Нараховуються комунальні витрати по утриманню будинку з урахуванням зареєстрованого відповідача ОСОБА_2 , він позбавляється права отримувати субсидію на оплату комунальних послуг.

Знятися з реєстрації з належного йому будинку у добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 не бажає, та не знімається.

З 2017 року з відповідачем ОСОБА_2 вони однією сім`єю не проживають, не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом, тобто припинені обставини, які були підставою для користуванням будинку, реєстрації у будинку, тому право відповідача ОСОБА_2 користування будинком, реєстрації у будинку, тобто користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника будинку.

Вважає, що його вимоги законні, і, оскільки іншим шляхом захистити свої права, як власника будинку він не може, тому вимушений звернутися до суду, щоб визнати відповідача ОСОБА_2 втратившою право користування житловим приміщенням.

11 січня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 квітня 2022 року.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив позов задовольнити та розглядати без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3-3377, ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10).

12 вересня 2005 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №9.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2012 року яке набуло законної сили 03 листопада 2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний (а.с. 11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №541 від 28 жовтня 2021 року, у будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - колишня дружина, не проживає (а.с 12).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 27 жовтня 2021 року, складеного старостою Бобрицького старостинського округу, в присутності свідків: ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , склали акт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним проживають та зареєстровані донька ОСОБА_10 , 2005 року народження та донька ОСОБА_11 , 1999 року народження. Також зареєстрована, але не проживає колишня дружина ОСОБА_4 , 1985 року народження ( ОСОБА_12 ) з 2011 року (а.с. 13).

Згідно із ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та

ст. 150 Житлового кодексу України (далі ЖК України), які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме враховуючи, що ОСОБА_2 за вказаною вище адресою не проживає з 2017 року й не користується будинком, суд вважає за можливе визнати її такою, що втратила право користування будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст.76-80, 141, 206 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.