Постанова

Іменем України

08 червня 2022 року

м. Київ

справа № 753/1146/20

провадження № 61-8656св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Усика Г. І. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Тесленко Тетяна Володимирівна ,

відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Тетяна Володимирівна, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року у складі судді Заставенко М. О. та постанову Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), приватного виконавця виконавчого округу м. Києва (далі - приватний виконавець) Телявського А. М., треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), про визнання електронних торгів недійсними.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року у справі № 753/56/17 позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з неї на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 28 травня 2008 року № 053-2008-1738 у розмірі 28 908,96 дол. США та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

23 липня 2019 року приватним виконавцемТелявським А. М. винесено постанову провідкриття виконавчого провадження № 59620228 з виконаннявиконавчого листа, виданого30 листопада 2018 року Дарницьким районним судоммістаКиєва, про стягнення знеїна користь АТ«Універсал Банк»заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 908,96 дол. США.Незважаючи на те, що на вказане судове рішення 20 грудня 2019 року подано апеляційну скаргу, а 27 грудня 2019 року направлено заяву до ДП «СЕТАМ» про зупинення торгів, які були призначені на 08січня 2020 року, до закінчення розгляду справив апеляційному порядку, 08 січня 2020 року відбулися електронні торги, реєстраційний номер лота № 397699 з реалізації квартири АДРЕСА_1 .

Вважала, що електронні торги відбулися з порушенням порядку їх проведення, оскільки державний виконавець не повідомив її належним чином про результати визначеної ним вартості арештованого майна, що позбавило її можливості оскаржити акт оцінки суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 10 січня 2020 року № 002-10012020, вартість квартири АДРЕСА_1 складає 1 079 997,24 грн. Згідно з протоколом про проведення електронних торгів, які відбулися 08 січня 2020 року, квартира була виставлена на торги за початковою ціною 618 163,00 грн та продана переможцю «Учасник 9» за 704 800,00 грн, тобто за заниженою вартістю.

Крім того, ДП «СЕТАМ» не повідомило її про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, що позбавило її можливості бути учасником торгів.

Також зазначала, що спірне нерухоме майно було придбано в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_3 та зареєстроване за нею без визначення її частки в спільному майні подружжя, а тому реалізація квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя призвела до порушення права власності ОСОБА_3 . на частку у вказаному майні. Посилаючись на наведене, просила суд визнати недійсними:електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 08 січня 2020 року, та складений за результатами їх проведення протокол від 08січня 2020 року № 459574 про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,2кв. м.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/56/17, виданого на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року, про стягнення з неї на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором, приватний виконавець направив їй копію звіту про оцінку нерухомого майна, інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів було завчасно розміщене на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ». Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженніє підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачем не надано доказів на підтвердження придбання квартири АДРЕСА_1 в період шлюбу та за спільні кошти подружжя.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Т. В., залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам та правильно застосував норми матеріального права. Посилання у капеляційній скарзі на допущеніприватним виконавцем порушення при визначенні вартості майна не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про те, що до предмету доказування у справах про визнання електронних торгів недійсними не входить питання визначення вартості майна, оскільки результати оцінки приватним виконавцем арештованого майна мають окремий, передбачений законом спосіб оскарження.

Суд апеляційної інстанції вважав помилковим висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем належності спірного нерухомого майна до спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_3 у цій справі є третьою особою, із самостійним позовом про визнання електронних торгів недійсними з підстав порушення його прав, як співвласника нерухомого майна, до суду не звертався, ОСОБА_1 не є його представником,а тому неуповноважена діяти від його імені та в його інтересах.

Апеляційний суд також зауважив, що відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, а тому при зверненні з позовом до суду про визнання таких торгів недійсними, такий позов подається до всіх сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Вирішення цієї справи безпосередньо стосується прав та інтересів покупця ОСОБА_4 , який не залучений до участі у справі як відповідач, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Т. В.,в якій вона просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року і постанову Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким її позов задовольнити.

Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначала неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-1162цс12, Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15 та від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), та в порушення норм процесуального права не дослідили наявні у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Т. В., у межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, обґрунтована посиланням на те, що:

1) відмовляючи в задоволенні позову, суди не урахували, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_3 , а отже його відчуження порушує права ОСОБА_3

2) суди не дослідили дотримання приватним виконавцем вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження та інших дій приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 59620228, зокрема щодо визначення вартості арештованого майна;

3) суди не врахували, що під час проведення електронних торгів, які відбувалися 25 листопада 2019 року та 16 грудня 2019 року, відповідачами порушено Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5;

4) суди не звернули уваги на те, що підстава на підставі якої здійснювалася реалізація майна не є встановленим фактом, оскільки рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року у справі№ 753/56/17 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості переглядається в апеляційному порядку;

5) суди неправильно застосували до спірних правовідносин статті 203, 215 ЦК України.

6) суди не дослідили докази у повному обсязі та допустили порушення норми процесуального права, зокрема надали пріоритет дослідженню доказів та врахування позицій виключно відповідачів та частково третіх осіб, ігноруючи надані позивачем докази та його аргументи.

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу від приватного виконавця Телявського А. М., ДП «СЕТАМ», АТ «Універсал Банк», у яких вони просять касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Т. В., залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на те, що вони є законними та обґрунтованими, ухвалені на основі повно і всебічно з`ясованих судами обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наявними у справі доказами, містять вичерпні висновки щодо доводів та заперечень сторін.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції 10 серпня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Установлені судами фактичні обставини справи

23 липня 2019 рокуприватним виконавцемТелявським А. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59620228 звиконання виконавчого листа, виданого 30 листопада 2018 року Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором від 28 травня 2008 року

№ 053-2008-1738 у розмірі 28 908,96 дол. США.

24 липня 2019 року приватним виконавцем Телявським А. М. винесено постанову про арешт майна боржника.

02 жовтня 2019 року приватним виконавцем Телявським А. М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 .

10 жовтня 2019 року приватним виконавцем Телявським А. М. винесено постанову про арешт майна боржника- квартири АДРЕСА_1 .

22 жовтня 2019 року приватним виконавцем Телявським А. М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.На підставі вказаної постанови, суб`єкт оціночної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП», надало висновок про вартість нерухомого майна, згідно з яким вартість об`єкта оцінки - квартири АДРЕСА_1 , станом на 24 жовтня 2019року становить 883 090,00 грн.

31жовтня 2019 року приватнийвиконавець Телявськи й А. М. направив на адресу боржника ОСОБА_1 лист від 29 жовтня 2019 року з копією звіту про оцінку майна.

Відповідно до протоколу від 25 листопада 2019року № 447500 електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 883 090,00 грн не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно зпротоколом від 16 грудня 2019 року №453444 електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 750 626,50 грн не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу від 08 січня 2020 року№ 459574 електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 618 163,00 грн відбулися, переможцем електронних торгів визначено учасника 9 - ОСОБА_4

21 січня 2020 року приватним виконавцем Телявським А. М. складенийакт про проведені електронні торги.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та відзивів на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Т. В., підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто це правочин.

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18) та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18).

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першої статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 344/20757/18 (провадження № 61-21439св19).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов?язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та/або організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, як відповідачі мають залучатися усі сторони правочину - відповідний орган державної виконавчої служби, організатор електронних торгів і переможець таких торгів.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) та постановах Верховного Суду: від 01 вересня 2021 року у справі № 372/1794/19 (провадження № 61-15456св20), від 21 вересня 2021 року у справі №307/2028/17 (провадження № 61-10081св20).

Пред?явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов?язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Установивши, що позивачем до участі у справі як відповідачі залучені лише продавець як одна зі сторін правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів) та організатор торгів, і не залучений як відповідач покупець арештованого майна, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з неналежним складом відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2021 року у справі № 307/2028/17 та від 15 грудня 2021 року у справі № 404/1086/19-ц.

Разом з тим, оскаржувані судові рішення містять суперечливі висновки.

Так, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, додатковою підставою відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 зазначив недоведеність позовних вимог щодо допущених приватним виконавцем порушень при визначенні вартості майна, переданого на реалізацію, а також відсутність правових підстав для висновку про порушення прав позивача унаслідок реалізації частки майна, що належала іншому з подружжя, що є взаємовиключними підставами відмови в задоволенні позову та не відповідає вимогам закону.

Установивши, що ОСОБА_1 заявлено позов до неналежного кола відповідачів, судам належало відмовити в задоволенні позову з цієї підстави, а не робити висновки по суті заявлених вимог щодо їх обґрунтованості/необґрунтованості. Зважаючи на наведене, оскаржувані судові рішення підлягають зміні з викладенням їх мотивувальних частин у редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили обставини справи, надали наявним у справі доказам належну оцінку та дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , однак, унаслідок неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, дійшли помилилися помилкових висновків щодо мотивів відмови, оскаржувані судові рішення підлягають зміні з викладенням їх мотивувальних частин у редакції цієї постанови.

Щодо вирішення питання розподілу судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої вказаної статті), у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи в суді касаційної інстанції Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій шляхом зміни мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тесленко Тетяна Володимирівна, задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. І. Усик

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко