Справа № 461/3292/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/4029/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Стрельбицького В.В. від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_1 32 016 гривень 64 копійки матеріальної шкоди.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_1 908 гривень 00 копійок судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржило ЛМКП по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг».

В апеляційній скарзі просять рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 червня 2021 року у справі №461/3292/21 у частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЛМКП «Айсберг» про відшкодування шкоди у повному обсязі.

Вказують, що ні правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, ні примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року не передбачають обов`язок балансоутримувача будівлі забезпечувати схоронність припаркованих у зоні, для якої не передбачене паркування, автомобілів, належних третім особам. Паркування в дворику будинку не є дозволеним згідно відповіді на адвокатський запит від 13.08.2021 року, яка долучена до матеріалів справи. Здійснюючи паркування транспортного засобу, позивач не пересвідчився у тому, що місце паркування автомобіля у складних погодних умовах, є безпечним. Зазначають, що стягненню підлягає вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу без ПДВ, а згідно висновку №37, долученого до матеріалів позовної заяви, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 29 016 гри. 64 кон., однак враховано ПДВ, який теж потрібно відняти від цієї суми. Звертають увагу, що 20.02.2021 року були наявні погодні умови, які сприяли збереженню снігового покриву в межах 35-38 см, що підтверджується довідкою з Львівського регіонального центру з гідрометеорології, тому не було фізичної можливості забрати сніг у повному обсязі. Відтак, за такі погодні явища, які несуть в собі стихійний характер, не може нести відповідальність ЛМКП «Айсберг». П. 3.1.1. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 № 40 (3) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракт), угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Дія таких обставин може бути викликана: винятковими погодними умовами і стихійним лихом (Acts of God) (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо). У той час якраз були наявні такі форс-мажорні обставини, що підтверджується довідкою з гідрометцентру.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Клопотання ЛМКП «Айсберг» про розгляд справи з викликом сторін, колегія суддів вважала необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторінне підлягає задоволенню, оскільки ціна позову є меншою сумою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням учасників справи.

Окрім цього, клопотання представника відповідача не містять деталізованих обґрунтувань щодо проведення судового засідання за участі сторін, а стороною відповідачів звернуто увагу на конкретні обставини в апеляційній скарзі, які, на їх думку, слід дослідити суду.

Те, що процедура письмового провадження не суперечить, окрім вимог чинного ЦПК України, також і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вбачається із рішення Європейського суду з прав людини Лавренов проти України від 16 січня 2018 року (Заява №51924/14), зокрема пунктів 9-11 вказаного рішення.

Колегія суддів вважала за необхідне відмовити в долучені до матеріалів справи доказів, що додані ЛМКП «Айсберг» в суді апеляційної інстанції, а саме довідки ЛКП «Цитадель-Центр» від 16.06.2022 року, оскільки такий доказ не подавався стороною в суд першої інстанції та стороною не наведено жодних мотивів неможливості подання такого у суд першої інстанції чи труднощів у цьому.

Також, 16.06.2022 року представником ЛМКП «Айсберг» подано клопотання про призначення експертизи, я якому просять призначити судову авто товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру.

Згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважала за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи, оскільки стороною позивача надано відповідний висновок експерта із цих самих питань, а відповідач у своєму клопотанні не вказує про будь-які обставини, що вказували на необхідність призначення повторної, додаткової чи експертизи з інших питань. Окрім цього, стороною відповідача не наведено жодних мотивів неможливості подання такого клопотання у суд першої інстанції чи труднощів у цьому.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволенняне підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст.13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1192 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що ОСОБА_1 являється власником автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Третя особа - ОСОБА_2 користується згаданим транспортним засобом на підставі відповідної довіреності. 20.02.2021 року на належний позивачу на праві власності автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впав шматок льоду з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Наведене вбачається з довідки Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області № 6055 від 02.03.2021 року, згідно якої до Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області звернувся ОСОБА_2 із заявою про пошкодження автомобіля, а саме з будинку по АДРЕСА_1 на автомобіль, яким він користується за довіреністю, впав шматок льоду (даний транспортний засіб належить ОСОБА_1 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу). Свідками вказаної події стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також наведене вбачається з долучених до матеріалів справи фотографій та висновку експертного дослідження № 37 від 01.03.2021 року. Зі схеми руху вул. Стефаника, а також листа-відповіді Галицької районної адміністрації від 30.03.2021 року, наданого на звернення ОСОБА_2 від 15.03.2021 року, вбачається, що автомобіль було припарковано у незабороненому для паркування місці, забороняючі дорожні знаки за вказаною адресою відсутні. Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг». Даний факт підтверджується результатами перевірки Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, за результатом якої було скеровано відповідний запит до директора ЛКП «Айсберг», копія якого долучена позивачем до матеріалів позовної заяви. За вказаних обставин, суд вважав доведеним, що внаслідок падіння льоду з даху будинку АДРЕСА_1 , було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди. Згідно висновку експертного дослідження № 37 від 01.03.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після його пошкодження 20.02.2021 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 29016,64 гривень. Вартість проведеного експертного дослідження, згідно договору № 22 про виконання судової експертизи укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Експертиза» від 23.02.2021 року, становить 3000,00гривень. Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки останнім доведено факт спричинення йому матеріальної шкоди з вини відповідача, а також наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та слід стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» на користь ОСОБА_1 29016 гривень 64 копійки матеріальної шкоди. Окрім цього, суд вважав, що вимога позивача про стягнення моральної школи не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, з приводу спричинення моральної шкоди, а у судовому засіданні представником позивача належним чином не обґрунтовано її розміру з посиланням на відповідні джерела доказування. Також, в ході розгляду справи встановлено, що даним транспортним засобом на відповідній правовій підставі користується третя особа. Таким чином, обставини наведені на обґрунтування заявлених вимог в цій частині позивача не стосуються та не можуть бути законною підставою для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , в якому просив: стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» відшкодування спричиненої майнової шкоди у розмірі 29016,16 гривень; витрати на проведення експертного дослідження 3000 гривень; витрати на сплату судового збору 1100 гривень та моральну шкоду у сумі 80000 гривень.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 20.02.2021 року ОСОБА_2 , який за відповідною довіреністю користується транспортним засобом «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачеві ОСОБА_1 , звернувся до Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області з приводу пошкодження данного транспортного засобу. Так, зазначений автомобіль був припаркований біля будинку по АДРЕСА_2 , з даху цього будинку впав шматок льоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Факт пошкодження автомобіля зафіксовано працівниками поліції, що підтверджується довідкою від 02.03.2021 року в результаті розгляду матеріалів за № 6055 від 20.02.2021 року. Даний факт також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 . Пошкодження транспортного засобу також зафіксовано фотоматеріалами та висновком експерта № 37 від 23.02.2021 року. Автомобіль було припарковано за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок перебуває на балансі та утриманні Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», який добровільно спричинені збиткі не відшкодував. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму заподіяних збитків, моральну шкоду та судові витрати у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, ОСОБА_1 є власником автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Третя особа ОСОБА_2 користується згаданим транспортним засобом на підставі відповідної довіреності.

20.02.2021 року на належний позивачу на праві власності автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впав шматок льоду з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області № 6055 від 02.03.2021 року вбачається, що 20.02.2021 року в Львівське РУП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_2 по факту пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 2112» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок падіння снігу на автомобіль, що спричинило механічні пошкодження.

Свідками вказаної події стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, наведене вбачається з долучених до матеріалів справи фотографій та висновку експертного дослідження № 37 від 01.03.2021 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що зі схеми руху вул. Стефаника, а також листа-відповіді Галицької районної адміністрації від 30.03.2021 року, наданого на звернення ОСОБА_2 від 15.03.2021 року, вбачається, що автомобіль було припарковано у незабороненому для паркування місці, забороняючі дорожні знаки за вказаною адресою відсутні.

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг». Даний факт підтверджується результатами перевірки Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, за результатом якої було скеровано відповідний запит до директора ЛКП «Айсберг», копія якого долучена позивачем до матеріалів позовної заяви.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 8 Закону встановлено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно з Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року (далі - Правила № 76) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно п. 3.3. Правил №76 сніг, що накопичується на дахах, повинен скидатися на землю і переміщатися в прилоткову смугу, а на широких тротуарах формуватися у вали.

Підпунктом 4.5.17 п.4.5. Правил №76 встановлено, що дах з зовнішнім водовідводом необхідно періодично очищати від снігу, не допускаючи нагромадження його до товщини 30 см. При заледенінні звисаючих і водовідвідних пристроїв у відлигу сніг скидають і при меншій товщині. На покрівлях з ухилом більше 45 град. (черепичних, ґонтових, дранкових), а також на шиферних сніг очищають тільки в тих місцях, де він затримується (у розжолобках над карнизами та ін.).

Згідно з п.п. 4.5.15. п. 4.5. Правил №76 при скиданні снігу з даху необхідно стежити за тим, щоб не ушкоджувалися електричні і телефонні проводи, а також зелені насадження. Прилеглу до будинку територію необхідно обгороджувати, а на ділянках з інтенсивним пішохідним рухом ставити чергового.

Підпунктом 4.5.19 п. 4.5 Правил №76 закріплено, що при очищенні снігу з даху необхідно особливу увагу приділяти прибиранню снігу в період відлиги.

Пунктом 1.5. Правил №76 встановлено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року №150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд».

Серед інших, в даному Примірному переліку, в п. 1 «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» зазначено п.п. 1.1. «Санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення, утримання ліфтів»: п.п. 1.1.8 «Дахи та покрівлі» під п.п. 1.1.8.6 наявна така послуга, як «Скидання з дахів та покрівель снігу та льоду».

Згідно п. 7.3.3. Правил благоустрою м. Львова очищення дахів та дашків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо. Необхідно огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах, виставляти вартових. Сніг та бурульки, що зняті з дахів та дашків, необхідно збирати на купи і протягом доби вивозити.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року по справі № 761/6010/15-ц цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що внаслідок бездіяльності відповідача, щодо неналежного утримання будинку, яка полягала у недотриманні вищенаведених положень, відбулося падіння льодяної брили з даху та завдано матеріальну шкоду позивачу.

20.04.2021 року позивач скерував до відповідача заяву (вимогу) про відшкодування шкоди. Однак, відповіді на своє звернення ОСОБА_1 не отримав.

Також, суд першої інстанції правильно вважав доведеним, що внаслідок падіння льоду з даху будинку АДРЕСА_1 , було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди.

Згідно висновку експертного дослідження № 37 від 01.03.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після його пошкодження 20.02.2021 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 29016,64 гривень.

Вартість проведеного експертного дослідження, згідно договору № 22 про виконання судової експертизи укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Експертиза» від 23.02.2021 року, становить 3000,00гривень.

Колегія суддів вважає, суд вірно взяв до уваги згаданий висновок експертизи, оскільки іншого на спростування відповідачем подано не було та доводів з приводу його неналежності чи недопустимості не наведено.

Як вбачається із матеріалів даної справи, відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у заподіянні шкоди, невиконання відповідачем обов`язку по утриманню даху будинку в належному стані, що призвело до значного пошкодження належного позивачу транспортного засобу.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що паркування в дворику будинку не є дозволеним згідно відповіді на адвокатський запит від 13.08.2021 року та здійснюючи паркування транспортного засобу позивач не пересвідчився у тому, що місце паркування у складних погодних умовах є безпечним то слід вважати, що відповідачем, не доведено того, що спірний автомобіль був припаркований з порушенням правил дорожнього руху. Окрім цього, зі схеми руху вул. Стефаника, а також листа-відповіді Галицької районної адміністрації від 30.03.2021 року, наданого на звернення ОСОБА_2 від 15.03.2021 року, вбачається, що автомобіль було припарковано у незабороненому для паркування місці, забороняючі дорожні знаки за вказаною адресою відсутні.

Відповідно слід презюмувати, що позивач при паркуванні діяв добросовісно та відповідно до правил дорожнього руху.

Доводи апелянта про те, що 20.02.2021 року були наявні форс-мажорні обставини, а саме погодні умови, які сприяли збереженню снігового покриву в межах 35-38 см, що підтверджуються довідкою з Львівського регіонального центру з гідрометеорології, тому не було фізичної можливості забрати сніг у повному обсязі, відтак, за такі погодні явища, які несуть в собі стихійний характер, не може нести відповідальність ЛМКП «Айсберг», колегія суддів не бере до уваги, зважаючи на те, що вказана обставина не є форс-мажором, оскільки така не підтверджена документом Торгово-промислової палати України, або іншого компетентного органу, який міг би підтвердити наявність таких обставин.

Що ж стосується доводів апелянта про те, що стягненню підлягає вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу без ПДВ, а згідно висновку №37, долученого до матеріалів позовної заяви, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного становить 29016,64 грн., однак враховано ПДВ, який теж подібно відняти від цієї суми, то слід вказати, що вказані доводи є необґрунтованими, оскільки із вказаного висновку експерта вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнту фізичного зносу розраховувалась без ПДВ.

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції задовольняючи позов частково, дійшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки останнім доведено факт спричинення йому матеріальної шкоди з вини відповідача, а також наявність такої шкод, її розмір, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра