ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3607/22

Провадження № 22-ц/4820/1069/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Козак І.О.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/3607/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_2 зазначала, що в зареєстрованому шлюбі сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач утриманців не має, є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, а тому останній може сплачувати аліменти на утримання дитини, хоча відмовився надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку та ухиляється від обов`язку утримувати доньку до досягнення повноліття.

Позивачка вважає, що оскільки відповідач не працює, постійного доходу не має, тому розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі і просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 8 лютого 2022 року і до її повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, а саме не перевірив матеріальний стан відповідача та наявність у нього права власності, володіння чи користування на будь яке майно та майнові права, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, корпоративних прав також не перевірив стан його здоров`я. ОСОБА_1 зазначає, що позивачкою не доведено саме мінливість його матеріального становища, що він не працює та не має постійного доходу чи інших обставин, які б свідчили про неможливість виплати ним аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів його доходу.

Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, не маючи належних доказів, що платник аліментів має нерегулярний дохід, а частину доходу одержує в натурі і що дитина проживає з позивачкою, безпідставно визначив розмір щомісячних аліментів в твердій грошовій сумі (1500 грн).

ОСОБА_1 зазначає про не врахування судом щомісячного отримання ним пенсії в розмірі 1934 грн, отримання щомісячного доходу з підсобного господарства, яке утримує разом з батьками в с. Давидківці Хмельницького району, що підтверджує наявність в нього регулярного, постійного доходу, який ОСОБА_2 приховала.

Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти в розмірі ј частки від всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_1 аліменти на користь позивачки, з якою проживає дитина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки і на час ухвалення судового рішення має нерегулярний, мінливий дохід.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки такі ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 липня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11).

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.05.2015 року, виданим виконавчим комітетом Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 12).

Неповнолітня дочка сторін ОСОБА_5 проживає разом із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 08 лютого 2022 року (а.с. 14).

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АБ № 0861898 від 16.11.2016 ОСОБА_1 з 01.11.2016 призначено довічно другу групу інвалідності і зазначено протипоказання щодо важкої фізичної праці (а.с. 24).

Оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України надані учасниками справи докази в їх сукупності, врахувавши вік, стан здоров`я, майновий стан відповідача та відсутність у нього на утримання інших утриманців, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 08.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Оцінюючи посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано усіх обставин справи, а саме: майновий стан відповідача, наявність чи відсутність у нього будь якого майна та стан здоров`я, судова колегія вважає їх помилковими.

Так, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2022 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №686/3607/22 постановлено, розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відповідачеві роз`яснено його право на подання відзиву на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ж ухвали суду, а також заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження (а.с. 17).

ОСОБА_1 , отримавши 23.02.2022 копію зазначеної ухвали (а.с. 21), своїм правом на подання відзиву не скористався, просив лише долучити до матеріалів справи копію довідки до акта медико-соціальної експертної комісії, будь яких інших доказів на спростування доводів позовної заяви не надав та не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, тому суд першої інстанції відповідно до положень ст.ст. 277-279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Та оцінивши наявні у справі письмові докази та мотиви і обґрунтування позовних вимог, прийшов до вірного висновку про можливість сплати ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції можливості апелянта сплачувати аліменти у саме у твердій грошовій сумі у розмірі ј частини всіх видів його заробітку, оскільки він отримує щомісячний сталий дохід є безпідставними та не враховуються апеляційним судом, адже доказів на підтвердження саме цих обставин суду першої інстанції апелянтом в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України надано не було, а відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи із вищенаведеного, апеляційним судом відхиляються довідка №233 Управління соціального захисту м. Хмельницький від 25.05.2022 і довідка №Т-03-7526 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, адже клопотань про їх приєднання до матеріалів справи ОСОБА_1 не заявляв та не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Також, положення ч. 3 ст. 181 СК України наділяє правом визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, саме того з батьків дитини, разом з яким вона проживає.

Враховуючи факт проживання спільної дитини сторін із позивачкою апеляційний суд констатує, що у апелянта відсутня можливість визначення способу стягнення з нього аліментів.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з переглядом судового рішення перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 червня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай