Справа № 654/4486/20
Провадження №2/654/160/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права користування (оренди) нерухомим майном,-

у с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся позовом до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права користування (оренди) нерухомим майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Голопристанської міської ради Херсонської області від 17 вересня 2007 року № 417 надано дозвіл КП «Комунальник» на передачу в оренду строком на три роки, зокрема, підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

09 квітня 2008 року між КП «Комунальник» та позивачем укладено договір оренди комунального майна Голопристанської міської територіальної громади, а саме, частини підвального приміщення, площею 178,30 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на балансі КП «Комунальник», строком на три роки з правом пролонгації.

Згідно акту приймання-передачі від 09 квітня 2008 року орендар прийняв, а орендодавець передав частину підвального приміщення площею 178,3 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

01 лютого 2013 року між Комунальним підприємством «Гопри-Водоканал» (далі - КП «Гопри-Водоканал») та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди від 09 квітня 2008 року № 1-10/161, за умовами якої орендодавець дозволяє орендарю встановити у підвальному приміщенні електролічильник і підключити його до електричної мережі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з оплатою за використану електричну енергію орендодавцю. Всі інші умови договору оренди комунального майна залишені без змін.

30 вересня 2016 року будинок, в якому знаходиться об`єкт оренди, на підставі Акту про списання багатоповерхового будинку і рішення сесії міської ради від 16 вересня 2016 «Про надання згоди на списання з балансу КП «Гопри-Водоканал» багатоквартирних будинків», було списано з балансу КП «Гопри-Водоканал».

З посиланням на ст.ст. 15, 16, 396 ЦК України позивач просив визнати за ним право оренди на частину підвального приміщення площею 178,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що виникло у нього на підставі Договору оренди комунального майна Голопристанської міської територіальної громади від 09 квітня 2008 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що підвальне приміщення, що розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не є комунальною власністю Голопристанської міської територіальної громади, міська рада не може бути орендодавцем та є неналежним відповідачем за позовом. Крім того дане нежитлове приміщення (підвал) містить несучі конструкції багатоквартирного будинку і є допоміжним приміщенням. Спірне нерухоме майно знаходиться у спільній власності усіх власників багатоквартирного житлового будинку.

Представник позивача подав відповідь на відзив, вказав, що твердження відповідача щодо належності спірного майна до допоміжних приміщень («підвал») є помилковими. Спірне нерухоме майно має окремий вихід з вулиці, велику кількість вікон, раніше використовувалось для роботи гуртків станції юних техніків, що вказує на те, що це майно є окремим нежитловим приміщенням. Висновок відповідача, що належними власниками спірного нерухомого майна є співвласники будинку є невірним.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 квітня 2008 року між підприємством КП «Комунальник» та ОСОБА_1 був підписаний договір оренди частини підвального приміщення площею 178,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на балансі КП «Комунальник» (а. с. 7-8).

Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 09 квітня 2008 року орендодавець передав, а орендар прийняв частину підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , площею 178,3 кв.м. (а. с. 9 зворотній бік).

Звертаючись до суду з позовом про визнання за ним права оренди на частину підвального приміщення площею 178,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке виникло у нього на підставі Договору оренди комунального майна Голопристанської міської територіальної громади від 09 квітня 2008 року, позивач зазначає, що Голопристанська міська рада не визнає за позивачем право оренди на спірне майно, оскільки вважає, що міська рада ніколи не була власником цього майна.

Відповідно до статті 793 ЦК України (в редакції, чинній станом на 09 квітня 2008 року) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

нежитлове приміщення в розмінні статті 793 ЦК України (в редакції, чинній станом на 09 квітня 2008 року) є окремою частиною будівлі;

договір найму нежитлового приміщення (його частини) на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню;

у випадку відсутності нотаріального посвідчення договору найму нежитлового приміщення (його частини), укладеного на три роки і більше, такий договір є нікчемним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 910/21570/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 660/1050/15-ц (провадження № 61-24325св18).

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідно до договору оренди від 09 квітня 2008 року в оренду передано частину нежитлового приміщення площею 178,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на три роки, при цьому договір оренди нотаріально не посвідчений, а тому є нікчемним, тобто таким, що не породжує жодних правових наслідків.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 267 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права користування (оренди) нерухомим майном відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2022 року.

Суддя В. М. Сіянко