Справа № 372/2329/20
Провадження № 2-72/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Куник О.В., за участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частку у праві спідньої часткової власності на житловий будинок шляхом виділу в натурі частки із спільного майна; виділити в її особисту приватну власність належну їй 1/2 частину садиби як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що складається з головної речі 1/2 частини житлового будинку, до складу якого входять приміщення загальною площею 324,4 кв.м.; визнати право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку; зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити ОСОБА_3 безперешкодне володіння і користування тією частиною 1/2 частки житлового будинку, яка виділена їй в особисту приватну власність; стягнути із відповідачки судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві власності належить майно, що складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена майно набуте у порядку, встановленому для виконання судових вирішень, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_3 виявила бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_5 .

Інший співвласник 1/2 частки житлового будинку ОСОБА_4 , набула право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва №756/9508/14-ц від 25.07.2019 року, визначена частка в розмірі 1/2.

З метою безперешкодного володіння, користування та розпорядження тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає частці позивачки у праві спільної часткової власності, ОСОБА_3 заявила бажання про виділ в натурі частки із спільного майна. Для цього позивачка направила відповідачці письмову пропозицію укласти договір між співвласниками про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Однак така пропозиція була залишена без розгляду відповідачкою, у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

22.01.2021 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням у справі № 372/9508/14-ц.

12.04.2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

08.07.2021 року у судовому засіданні протокольною ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачки ОСОБА_5 .

30.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідачки, в якому останній просив відмовити у позові в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ксерокопії наданого позивачкою свідоцтва за останньою зареєстровано 1/2 частки в праві спільної власності лише на житловий будинок. У жодному із наданих позивачкою ксерокопій додатків до позовної заяви не вказується про перехід до позивача права власності на 1/2 частину господарських (присадибних) будівель та споруд разом із земельною ділянкою. Позивачкою подано до суду висновок будівельно-технічного експертного дослідження, який не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України, а тому не є висновком у експерта в розумінні процесуального законодавства. Вказаний висновок складений на підставі копії інвентаризаційної справи, відомості в якій зазначені ще з 2004 року, дослідження самого об`єкту нерухомості безпосередньо експертом не проводилось, що викликає сумніви щодо правильності відомостей викладених у ньому. Помилковим також є твердження позивачки, що якщо земельна ділянка, то до позивачки автоматично переходить право власності на неї у випадку відчуження будинку. Будь яких доказів, що саме її 1/2 частина житлового будинку розміщена саме на земельній ділянці третьої особи не подано. Спірний житловий будинок належав раніше відповідачці, а не третій особі, і саме на її частині земельної ділянки побудовано більшу частину будинку. З наданого висновку питання щодо земельної ділянки не досліджувалось.

21.12.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті.

21.02.2022 року представником позивачки подано до суду додаткові пояснення у справі.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у поданій заяві просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа про причини неявки, суд не повідомив, заяв, клопотань не направив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно, що складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 648,8 кв.м., житловою площею 127,7 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Чеботар С.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 466 від 04.06.2020 року та Витягом № 231 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житлового будинку.

Зазначене майно набуте у порядку, встановленому для виконання судових рішень, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_3 виявила бажання залишити за собою не продане майно, що раніше належало ОСОБА_5 .

Вказане майно передано у власність позивачки за ціною 5 088 300,00 третіх електронних торгів, яка визначена організатором торгів ДП «СЕТАМ» згідно із Законом України «Про виконавче провадження» у розмірі 70% від суми 7 269 000,00 грн. ринкової вартості 1/2 частини житлового будинку та господарських (присадибних)будівель та споруд, які розташовані на земельній ділянці 0,20 га.

Інший співвласник 1/2 частки житлового будинку ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Підгірцівською сільською радою 06.02.2004 року, право власності зареєстровано за дружиною ОСОБА_5 в КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації», про що зроблено запис 06.02.2004 року в реєстрову книгу №2 за номером 380, а ухвалою Оболонського районного суду м. Києва №756/9508/14-ц від 25.07.2019 року, яка набрала законної сили, визначена частка 1/2.

На підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №057451, ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,20 га, що знаходить за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

На підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №057450, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,20 га, що знаходить за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

З метою безперешкодного володіння, користування та розпорядження тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає частці позивачки ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності, остання заявила бажання про виділ в натурі частки із спільного майна житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 648,8 кв.м., житловою площею 127,7 кв.м.

Для цього позивачка ОСОБА_3 направила відповідачці ОСОБА_4 письмову пропозицію укласти Договір про виділ у натурі частки із нерухомого майна.

Пропозицію було відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення та описом вкладення у поштове відправлення.

Відповідачці було запропоновано підписати вказаний Договір не пізніше п`яти днів з дня отримання такої пропозиції, відправити підписаний примірник такого Договору та узгодити телефоном дату і час нотаріального посвідчення такого Договору.

У разі незгоди із істотними умовами такого Договору просила направити свої пропозиції.

Згідно з трекінгом поштового відправлення, рекомендований лист було відправлено 15.06..2020 року і вручено кур`єром особисто ОСОБА_4 16 червня 2020 року.

П`ятиденний строк для підписання договору чи направлення пропозицій з боку ОСОБА_4 сплив 22.06.2020 року.

Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачкою.

Згідно з Актом державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння Виконкому Підгірцівської сільради від 21.01.2004 року та інвентаризаційною справою Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» до житлового будинку з господарськими (надвірними) будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , входять складові частини: - житловий будинок загальною площею 648,8 кв.м.; - літня кухня загальною площею 68,6 кв.м.; - будинок охорони, гараж загальною площею 131,8 кв.м.; - альтанка; - огорожа; - каналізаційні колодязі.

Позивачкою ОСОБА_3 було замовлено та подано до суду Висновок будівельно-технічного експертного дослідження щодо технічно можливих варіантів розподілу житлового, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 5-06/2020 від 26.06.2020 року.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Слід зазначити, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивачки є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

У даній справі, ОСОБА_3 пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України та визнання права власності на земельну ділянку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України ОСОБА_3 не заявляла.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування індивідуального житлового будинку (присадибна ділянка) також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності.

На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Заяв про розподіл інших судових витрат до суду не надійшло.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.2, 76, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 27.06.2022 року.

Суддя: Висоцька Г.В.