РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді- Ванівського Ю.М.

при секретарі- Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 66935 грн. 73 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 січня 2019 року позивач позичив ОСОБА_2 гроші у розмірі 66 700 грн, з умовою повернення до 24.04.2019 року, що підтверджується розпискою, від 24.01.2019 року.Однак відповідач у встанволений строк не повернув кошти позивачу.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити та стягнути з відповідача кошти за борговою розпискою з урахуванням трьох процентів річних.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,- задоволено.

Визначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 66935 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.05.2021 р. у справі

№ 465/3332/19, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 у справі № 465/3332/19,- задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 у справі № 465/3332/19.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 у справі № 465/3332/19, - скасовано.

Призначено підготовче судове засідання.

26.10.2021 р. на адресу суду поступила заява від представника позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат.

20.05.2022 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити..

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав.

Згідно ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що 24 січня 2019 року позивач позичив ОСОБА_2 гроші у розмірі 66 700 грн, з умовою повернення до 24.04.2019 року, що підтверджується розпискою, від 24.01.2019 року.

В термін до 24.04.2019 р. грошове зобов`язання не було виконано, як і станом на час подання позову до суду та під час розгляду справи.

Приписами ч. 1ст. 1046 ЦК України,встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Надані позивачем в борг відповідачу грошові кошти, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав, а відтак сума боргу підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно дост. 526 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного Кодексу України, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Надані позивачем в борг відповідачу грошові кошти, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав, а відтак сума боргу підлягає стягненню із відповідача у розмірі 66 700 грн.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат, суд вказує наступне.

Відповідно дост. 526 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідност. 536 ЦК України,за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року Справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18 виклала позицію, відповідно до якої вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно наданих розрахунків представником позивача, з відповідача підлягає стягнення 3 % річних в розмірі 5 016 (п`ять тисяч шістнадцять) грн. 21 (двадцять одна) коп. та інфляційні втрати в розмірі 9 197 (дев`ять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 93 (дев`яносто три) коп.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підлягає до задоволення, так як відповідач не повернув кошти за борговорою розпискою з урахуванням вказаної інфляції та 3% річних, що становить 80914, 14 грн.

Відповідно дост.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (з урахуванням збільшення позовних вимог).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12,141,258,259,263-265,268 ЦПК України,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) основний борг за договором позики в розмірі 66 700,00 (шістдесят шість тисяч сімсот) грн., 3% річних в розмірі 5 016 (п`ять тисяч шістнадцять) грн. 21 (двадцять одна) коп. та інфляційні втрати в розмірі 9 197 (дев`ять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 93 (дев`яносто три) коп., а всього разом 80 914 (вісімдесять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 14 (чотирнадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 20.06.2020 р.

Суддя Ванівський Ю.М.