Провадження №2/523/596/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на відокремлене домоволодіння та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння,-

Установив

ОСОБА_1 15 грудня 2021 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на відокремлене домоволодіння та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 : на підставі Договору дарування, від 06.11.2012 року, реєстр за №3-1549, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори, Сусловою О.М. , на праві спільної часткової власності належить 2/25 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за №7577725, від 05.08.2013 року.

Номер запису про право власності: 2015375.

Частка об`єкту нерухомого майна складається в цілому з двох кам`яних житлових будинків під літ. «А,Б», загальною площею 186,4 кв.м., житловою площею 94,8 кв.м., та надвірних будівель і споруд: літ. Г- сарай, №1- ворота, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 347 кв.м.

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_4 , виготовленого сертифікованим інженером (Сертифікат АЕ 002133) ОСОБА_6 станом на 18.11.2021 року на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди, які знаходяться у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 : житлового будинку літ. «Б»: загальною площею (кв.м): 17.0, житловою площею 9.6 (кв.м), підсобною площею 7.4 (кв.м): в житловому будинку літ. «Б»: 3-1 житлова, пл. 9,6 кв.м., 3-2 веранда, пл. 5,8 кв.м., 3-3 санвузол, пл. 1,6 кв.м., що складає 2/25 частки домоволодіння.

ОСОБА_2 : на підставі Договору купівлі - продажу від 20.12.2018 року, реєстр за №2124, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О., на праві спільної часткової власності належить 19/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Номер запису про право власності: 29570511.

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №160484188, від 21.03.2019 року, сформованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О.

На підставі Договору купівлі - продажу від 31.08.2020 року, реєстр за №322, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н.В., на праві спільної часткової власності належить 69/600 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Номер запису про право власності: 37966580.

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №222124419, від 31.08.2020 року, сформованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н.В.

На підставі Договору купівлі - продажу від 16.03.2021 року, реєстр за №317, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., на праві спільної часткової власності належить 69/600 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Номер запису про право власності: 41009533.

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №248446221, від 16.03.2021 року, сформованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю.

ОСОБА_3 : на підставі Договору дарування від 09.07.1993 року реєстр за №2-2456, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, Богдановою Н.В., на праві спільної часткової власності належить 1/10 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності 09.09.1993 року належним чином зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу під № 5850, сторінка 282 в книзі: 15доп.

ОСОБА_7 : на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.09.1976 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів трудящих №1000-2, 8 вересня 1976 року на заміну договору дарування №27 від 07.09.1976 року, на праві спільної часткової власності 13/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності 15.09.1976 року належним чином зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу під № 30, сторінка 45 в книзі: 180.

Право власності належним чином зареєстровано, відповідно до чинного законодавства України.

Маючи намір про виділ об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_4 на самостійне домоволодіння позивач звертався з відповідною заявою до КП «БТІ», про надання висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна - розташованого за адресою АДРЕСА_4 .

Проте в подальшому з невідомих причин відповідачі відмовились від своїх намірів про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності чим створили позивачу перешкоди у виділі частки нерухомого майна.

Між сторонами, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Враховуючи зазначене позивач просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року суддею Сувертак І. В. прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу у порядку загального позовного провадження та ухвалою суду від 08 лютого 2022 року прийнято до розгляду заяву заяву про збільшення/зменшення позовних вимог ОСОБА_1 , що подана в рамках розгляду зазначеної цивільної справи. (а.с. 46, 67).

Позивачем та його представником адвокатом Коливай С. В. нададо клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, уточнені позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 79).

Відповідачі надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували протии їх задоволення. (а.с. 80,83,86).

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 : на підставі Договору дарування, від 06.11.2012 року, реєстр за №3-1549, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори, Сусловою О.М., на праві спільної часткової власності належить 2/25 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за №7577725, від 05.08.2013 року. (а.с. 18-20).

ОСОБА_2 : на підставі Договору купівлі - продажу від 20.12.2018 року, реєстр за №2124, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О., на праві спільної часткової власності належить 19/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Номер запису про право власності: 29570511.

Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №160484188, від 21.03.2019 року, сформованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. (а.с. 27-33).

ОСОБА_3 : на підставі Договору дарування від 09.07.1993 року реєстр за №2-2456, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, Богдановою Н.В., на праві спільної часткової власності належить 1/10 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності 09.09.1993 року належним чином зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу під № 5850, сторінка 282 в книзі: 15доп.

ОСОБА_7 : на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.09.1976 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів трудящих №1000-2, 8 вересня 1976 року на заміну договору дарування №27 від 07.09.1976 року, на праві спільної часткової власності 13/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності 15.09.1976 року належним чином зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу під № 30, сторінка 45 в книзі: 180.

Право власності належним чином зареєстровано, відповідно до чинного законодавства України.

Частка відповідачів також відповідно до чинного законодавства України зареєстрована належним чином.

Проте між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу), що унеможливлює вчинення нотаріальних дії.

Земельна ділянка за взаємною згодою між нами (співвласниками) знаходиться в загальному користуванні і поділу не підлягає.

Згідно чинного законодавства - володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до вимог ст. 88 ЗК України провадиться за згодою всіх учасників.

Правовідносини, пов`язані із захистом права власності врегульовані Конституцією України та Цивільним Кодексом України, а також додатковим протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (прийнятих 20.03.1952 року) (далі Протокол №1). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р. Також правовідносини пов`язані із земельними спорами врегульовані Земельним кодексом України.

Статтею першої Протоколу №1 Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно норм ст. 364 ч.1, 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Кожен учасник спільної сумісної власності має право припинити для себе відносини спільної власності шляхом виділу в натурі частки із спільного майна.

Оскільки у спільній сумісній власності, частки учасників не є визначеними, виділ здійснюється в два етапи: 1) визначення часток учасників у спільному майні, тобто перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову. При цьому ч. 2 ст. 370 ЦК України виходить з презумпції рівності часток кожного із співвласників, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; 2) одержання учасником у натурі майна, що відповідає його частці, а якщо виділ у натурі заборонений законом або є неможливим - одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, якому виділяється частка, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог ст.358 ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.319, 331, 356, 357, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 3, 11-13,17- 18,109,131,137, 141, 200, 206, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на відокремлене домоволодіння та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння - задовольнити в повному обсязі.

Виділити в натурі ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) 2/25 частки домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності в загальному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_4 , та яке складається з житлового будинку літ. «Б»: 3-1 житлова, пл. 9,6 кв.м., 3-2 веранда, пл. 5,8 кв.м., 3-3 санвузол, пл. 1,6 кв.м., загальною площею 17.0, кв.м., житловою площею 9.6 кв.м., розташованих на земельній ділянці, площею 347 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на окремо виділений об`єкт нерухомості - домоволодіння АДРЕСА_4 , яке складається з житлового будинку літ. «Б»: 3-1 житлова, пл. 9,6 кв.м., 3-2 веранда, пл. 5,8 кв.м., 3-3 санвузол, пл. 1,6 кв.м., загальною площею 17.0, кв.м., житловою площею 9.6 кв.м., розташованих на земельній ділянці, площею 347 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 червня 2022 року.

Суддя