Справа № 308/5190/22
У Х В А Л А

14 червня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з позовною заявою гр. ОСОБА_1 до Органу саморганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Органу саморганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про визнання права власності на майно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 року було залишено без руху позовну заяву гр. ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що позивачем не зазначено ціну позову, переліку документів та інших доказів, які додаються до позовної заяви, а також у зв`язку з відсутністю в позовній заяві підтвердження, що позивачем не подано іншого позову. Окрім цього, всупереч ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивачем надано до суду тільки один примірник позовної заяви. Позивач не подав до суду документи, що підтверджують сплату судового збору.

Дев`ятого червня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Вивчивши позовну заяву та матеріали заяви про усунення недоліків, суддя прийшов до висновку, що позивачу слід продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви, з наступних підстав.

Згідно з п 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У позовній заяві в новій редакції, яка додана до матеріалів заяви про усунення недоліків, зазначено, що ціна позову невідома.

Водночас, в заяві про сплату судового збору, позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 176 ЦПК України, просив визначити йому попередньо розмір судового збору, а також надав квитанції про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн., а також 3153, 00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивач ціну позову не визначив. Підстав вважати, що на момент пред`явлення позову встановити дійсну вартість спірного майна неможливо, позивач також не навів. Відомостей про те, з яких розрахунків та чим керувався позивач при сплаті суми судового збору в розмірі 908,00 грн., а також 3153, 00 грн. відповідно, також не повідомив.

За таких обставин, у судді відсутні підстави визначати розмір судового збору

самостійно.

Відповідно до п. а п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений Постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна вимога фізичної особи щодо визнання права власності на майно є вимогою майнового характеру за подання якої відповідно до положень пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач, звернувшись до суду з даним позовом, не додав доказів на підтвердження дійсної вартості майна, право власності на яке просить визнати, а також не подав доказів про сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до такої вартості (ціни позову).

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 13, п. 6 ч. 3 ст. 177, ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 року з урахуванням даної ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.І. Зарева