Справа № 527/665/22
провадження 2/527/315/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурбиги Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/665/22 за представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, Глобинського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року представник позивача звернулася до суду із позовом яким просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Солонець Т.М. № 4966 від 16.12.2021 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, що на початку травня на адресу позивача надійшла копія вище вказаного виконавчого напису, відповідно до якого з неї не користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» повинні стягнути кошти у сумі 12005,67 грн. Однак інші документи, в тому числі постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача не надходили.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Позивач не укладала з відповідачем договір який би посвідчувався нотаріусом, крім того взагалі не укладала кредитних договорів. Виконавчий напис може бути здійснено за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Борг позивача не є безспірним, оскільки розрахунок є неправильним. Нотаріус не перевіряв оригінали документів, які отримав від товариства, у т.ч. первинні облікові документи. Виконавчий напис не прикріплено до оригіналу документа, який підтверджує заборгованість.

У судове засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутносіт її представника, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та представник Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) правом участі у судовому засіданні не скористалися, позиції щодо позову судові не повідомляли, про судові засідання повідомлялися належним чином.

Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис № 4966 від 16.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: невідомо, місце роботи невідоме, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», місцезнаходження: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, код платника податків згідно , п/р НОМЕР_2 відкритий в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», код платника податків згідно з , на підставі Договору факторингу №2610 від 26 жовтня 2021, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1886999 від 15 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 .

Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», стягнути з ОСОБА_1 за період з 25.10.2021 року по 16.12.2021 включно, суму у розмірі:

-4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 7955,67 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами;

-50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 12005,67 грн.

31.01.2021 Начальником Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Суми) Шкірко Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68374893 за згаданим виконавчим написом про стягнення коштів.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В матеріалах цивільної справи взагалі відсутні будь які документи, які підтверджують наявність будь - яких цивільно правових відносини позивача ОСОБА_1 із Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», та які є посвідченими у нотаріальному порядку, отже нотаріусом не дотримано зазначених вимог щодо права вчинити виконавчий напис на нотаріально посвідченій угоді.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розміри заборгованості перед банком, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

За змістом ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема, адреса і місце народження боржника.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону, а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, що підлягав би сплаті позивачем при подачі позову, на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп. за позовну заяву та 496 грн. 20 коп. за заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: ордер про надання правничої (правової) допомоги №Б/Н від 02.05.2022 року (а.с.16), попередній (орієнтовний) розрахунок (а.с.13-14). Також долучений Акт наданих послуг правової допомоги від 16.06.2022 року ( а.с.27-28), факт оплати вказаної суми підтверджується квитанцією №б/н від 16.06.2022 року на суму 6500 грн. (а.с.29).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З урахуванням вищенаведеного, положень ст. 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої адвокатом Левицьким В.І. правничої допомоги, витраченого часу на її надання є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, Глобинського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 4966 від 16 грудня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», коштів у сумі 12005,67 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»» () на користь держави 1488 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»» () на користь ОСОБА_1 рнокпп: НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6500 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,рнокпп: НОМЕР_1 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9 «А», офіс 203);

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна ( АДРЕСА_4 ), Глобинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) (Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212).

Суддя А. В. Павлійчук