21.06.2022 Єдиний унікальний номер 755/4408/22
Провадження № 2/205/2159/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 рік м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду м.Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 в якому просить: в порядку поділу сумісного майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості між автомобілями в розмірі 1/2 частини, що становить 58451 грн. 50 коп.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду м.Києва від 08 червня 2022 року матеріали справи ЄУН 755/4408/22 направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, куди останні надійшли 20 червня 2022 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями були розподілені до провадження судді Бізяєвої Н.О.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу наступного висновку.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У своїй постанові від 25 серпня 2020 року по справі №910/13737/19 Велика

Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Із зазначеного і вимог позову, вбачається, що заявлена позивачем вимога про визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості автомобіля в розмірі 1/2 частини, що становить 58451 грн. 50 коп. - є вимогами немайнового характеру.

Таким чином, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пунктів 1, 2, 9 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1); у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п.2); у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості (п.9).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривні.

Таким чином, судовий збір за вимогою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, проте не може бути меншим за 992 гривні 40 копійок та більшим за 12405 гривень.

Разом з цим позивачем зазначено розмір компенсації вартості 1/2 частки між автомобілями в розмірі 58451 грн. 50 коп., проте, ціну позову визначено в сумі 480965 грн.

В абзаці 11 змісту позовної заяви, у першому реченні, ОСОБА_1 зазначає на ринкову вартість автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 182031 грн. А у другому реченні вказаного абзацу зазначає про звіт вартості автомобіля марки «Nissan Juke» 2012 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 - 298934 грн.

Відповідно до абз.2 п.13 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивачу слід визначити ціну позову, яка визначається вартістю майна на дату звернення до суду з позовом та сплатити судовий збір за кожною вимогою майнового характеру який становить 1 відсоток ціни позову, проте не може бути меншим за 992 грн. 40 грн. та більшим за 12405 грн., за кожною майновою вимогою і може бути сплачено загальною сумою за двома вимогами майнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, слід зазначити, що частиною 1 статті 175 ЦПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В абзаці 12 тексту позовної заяви ОСОБА_1 зазначає на набуті у період шлюбу два автомобілі, які на його думку є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та вказує на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та автомобіль марки «Nissan Juke» 2012 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 і, у вказаному абзаці просить суд виділити майно в натурі, визнавши за ним право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та компенсувати грошову вартість автомобіля «Nissan Juke» 2012 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 виходячи із правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності в розмірі 1/2 частини різниці вартості між автомобілями в порідку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Проте, зміст самих вимог позовної заяви, який позивач просить визначити у рішенні, позивачем викладено у іншому формулюванні.

Таким чином, вбачається, що позивачу також необхідно визначитися з вимогами позовної заяви які він просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено саме надання до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, такого попереднього розрахунку позивачем не надається до позовної заяви як і не зазначається у змісті позову, що не відповідає вказаним положенням п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зазначеного вище вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимог визначених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність з зазначеними вище вимогами ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.