У Х В А Л А

"10" червня 2022 р. Справа № 596/1590/21

Провадження № 2/596/83/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Заводовської М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться в АДРЕСА_1 . Також в даному житловому будинку зареєстрований, але фактично з 2018 року не проживає відповідач ОСОБА_2 , не намагається вселитися, не приходить та не користуються ним. Залишаючись зареєстрованим у вказаному домоволодінні, перешкоджає у здійсненні її законних прав, оскільки саме через даний зареєстрований склад сім`ї вона змушена сплачувати більше коштів за комунальні послуги. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року цивільну справу № 596/1590/21 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження..

Згідно ухвали суду від 30 листопада 2021 року за заявою відповідача суд постановив про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

03.12.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, якиц він просить прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач 25.01.2008 року уклав шлюб з дочкою відповідача ОСОБА_3 та на законних підставах був вселений в житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 регулярно ініціювала конфлікти, наполягла на тому, щоб позивач виїхав і виписався з місця проживання. На це згоду він ніколи не дав. Одного разу, повернувшись з роботи було виявлено, шо дверні замки в будинку зміненні, відповідач на прохання дати доступ до житла - не реагує.

Позивач бажає і надалі мати право користування житлом, в якому на законних підставах зареєстрований, також зазначає, шо залишив місце проживання не з власної волі, а через примус власника в зв`язку з виниклими неприязними відносинами в сім`ї.

Іншого житла позивач не має. Викладене свідчить, що між сторонами склались неприязні стосунки, домовленостей між ними щодо порядку користування будинку, несенням витрат на його утримання не досягнуто. Просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 шляхом вселення його до вказаного будинку та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в доступі до житлового будинку шляхом передачі дублікату ключів від вхідних дверей цього будинку.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та первісним позовом ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, присвоївши справі єдиний номер № 596/1590/21 (номер провадження 2/596/553/2021), про що повідомлено учасників справи.

14 квітня 2022 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7). Про день, час та місце слухання справи повідомлено учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено, справа призначалась до судового розгляду, але в судове засідання 27.04.2022 року, 12.05.2022 року, 10.06.2022 року, не з`явився позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 , хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку SMSповідомлення та повідомлення про вручення поштових відправлень. (а.с.150, 154, 159, 168, 172, 175). Про поважність причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до норм ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі №310/12817/13, провадження №61-36375св18.

На підставі викладеного, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Заводовської М.Л., суд прийшов до висновку про залишення зустрічного позову без розгляду.

Роз`яснити позивачу по зустрічному позову, що відповідно до положень ч.2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу по зустрічному позову, що відповідно до положень ч.2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК