КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Верланов С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КАР", ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", згідно з яким просив: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на його користь залишок невиплачених коштів завданих збитків у розмірі 11 959 грн. 73 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а всього 12 800 грн. 53 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що 10.08.2020 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Mercedes-Benz G350 d», д.н.з. НОМЕР_2 , належного та під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.09.2020 року винним у вказаній ДТП визнано водія автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» (ПрАТ «СГ «ТАС») згідно полісу ЕР-154756764.

ПрАТ «СГ «ТАС» визнали ДТП страховим випадком і виплатило потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 4 420 грн. 27 коп.

Разом з тим, посилаючись на акт виконаних робіт №РН-0000714 та рахунок-фактуру, позивач зазначає, що ремонт завданих механічних пошкоджень внаслідок ДТП становить 16 380 грн., з яких ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило лише 4420 грн. 27 коп. Отже, пославшись на те, що виплачене страхове відшкодування не відповідає реальним витратам на відновлення автомобіля, позивач вважав, що стягненню зі страхової компанії підлягає 11 959 грн. 73 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 9 459 грн. 73 коп. страхового відшкодування та 664 грн. 04 коп. судового збору, а всього 10 124 грн. 00 коп. (а.с. 65-66).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги, апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно та всупереч законодавству взяв до уваги акт виконаних робіт №РН00000714 від 21.08.2020 року ФОП ОСОБА_3 », а не Висновок №80-D/77/6 від 28.10.2020 року, виконаний на замовлення АТ «СГ «ТАС» (а.с. 68-69).

При цьому, відповідач зазначає, що відповідно до законодавства страховик відшкодовує оцінену шкоду, визначену автотоварознавчим дослідженням, що в даному випадку відповідно до Висновку №80-D/77/6 від 28.10.2020 року, з урахуванням франшизи 2 500 грн., становить 4420 грн. 27 коп. Вказаний розмір відшкодування виплачений позивачу в повному обсязі (а.с. 68-69).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.11.2021 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи, які не оскаржили судове рішення, строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.77-78).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.11.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.79).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.08.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Mercedes-Benz G350 d», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.09.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-154756764.

Відповідно до Висновку експерта №80-D/77/6 від 28.10.2020 року, вартість матеріального збитку завдано власнику майна транспортного засобу марки «Mercedes-Benz G350 d», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП у розмірі 7 243 грн. 52 коп.

При цьому, згідно з розрахунком суми страхового відшкодування з урахуванням ПДВ та франшизи розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті ставить 4 420 грн. 27 коп. Вказана сума відшкодована потерпілому в повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог до АТ «СГ «ТАС», посилався на те, що вартість відновлювального ремонту, тобто робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, відповідно до Рахунку-фактури №СФ-00001571 від 21.08.2020 року та Акту №РН-0000714 виконаних робіт від 21.08.2020 року становить 16 380 грн. 00 коп. Отже, зі страхової компанії підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування у розмірі 11 959 грн. 73 коп. (16 380 грн. 00 коп. - 4 420 грн. 27 коп.).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга ст. 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

З огляду на вищенаведені положення законодавства, а також враховуючи те, що страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що визначена Висновком експерта №80-D/77/6 від 28.10.2020 року у встановленому законом порядку, висновок суду першої інстанції щодо обов`язку АТ «СГ «ТАС» відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, яка не підтверджена належними доказами, і страховою виплатою є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Також, за результатами розгляду апеляційної скарги та у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь АТ «СГ «ТАС» підлягають стягненнюпонесені ним судові витратиза подачу апеляційної скарги у розмірі 1261 грн. 20 коп.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КАР", ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КАР", ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

С.М. Верланов