г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3296/21
Номер провадження 2/213/112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючої судді Князєвої Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгої А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з вищевказаним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем розірвано та за рішенням суду від 24.10.2012 з нього на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Заборгованості із сплати аліментів не має.

Син має низку захворювань: міопія складного ступеня обох очей з астигматизмом, бронхіальна астма, алергічний риніт, з якими перебуває на диспансерному обліку у відповідних лікарів. Вказані захворювання мають серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров?я, лікування яких потребує значних коштів. Відповідач не надає фінансової допомоги щодо додаткових витрат, пов?язаних з лікуванням сина. Вона витрачає кошти на придбання ліків, на прийом у лікарів, проходження певних процедур. Через вади із зором лікарем було рекомендовано придбати окуляри для сина, вартість яких становила 950 грн., нічні лінзи вартістю 8500 грн. та звичайні лінзи варістю 1000 грн. Корекція зору потрібна майже що півроку. Вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, але з її заробітком, який складає 6050 грн. це дуже складно.

Крім того, син бажає займатися спортом, який може допомогти подолати хворобу. З цією метою він відвідував спорт-клуб «Nova Forma», заняття в якому є платним, вона могла оплатити лише пів року занять.

Також син виявив бажання займатися велоспортом і вона була змушена придбати в кредит велосипед вартістю 16443,00 грн..

Вважає, що батько дитини також повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, розмір яких сягає 3400 грн. щомісячно.

Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на придбання велосипеду одноразово в розмірі 9000 грн., та додаткові витрати у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини. Зазначила, що її заробітна плата становить близько 6000 гривень. З 2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, розмір яких на даний час складає 1200- 1400 грн. Раніше була заборгованість по аліментам в рахунок якої відповідач за договором дарування від 12.06.2019 року подарував сину квартиру АДРЕСА_1 . На даний час заборгованості зі сплати аліментів не має. На лікування сина вона щомісячно витрачає близько 1000 грн. Також несе витрати на оплату шкільних внесків, придбання їжі та одягу для сина. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати фінансову допомогу на покриття додаткових витрат на сина, хоча також зобов?язаний утримувати дитину до повноліття. Просить її позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив що його заробіток складає близько 5600- 6000 грн. на місяць. Його витрати складаються з оплати аліментів, сплати комунальних платежів та поточних витрат. Він проживає з жінкою, яка має двох малолітніх дітей від першого шлюбу. Невиліковних хронічних хвороб він не має, квартиру подарував сину не в рахунок аліментів, борг по аліментам сплатив окремо. Коштів на додаткові витрати на сина він не має. Просить в позові відмовити.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Із виписки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7 КМР від 25.06.2021 року, видно, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у сімейного лікаря, на диспансерному обліку у окуліста з діанозом міопія сл. ступеня обох очей з астигматизмом, рекомендовано окуляри для корекції зору, на диспансерному обліку у алерголога з діагнозом - бронхіальна астма, алергічний риніт. Рекомндовано консультації лікарів: дитячого отоларинголога, пульмонолога, ендокринолога, призначено амбулаторне лікування, гапотератія (соляна кімната) (а.с.8).

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2012 з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини (а.с.9).

Нарахована заробітна плата позивача за період з січня по травень 2021 року складала 6050 грн, зе червень 2021 року 6150 грн. Загальна сума нарахованого зароітку за вказаний період склала 36400 грн (а.с.10).

03.07.2020 позивач уклала з ФОП ОСОБА_6 договір про надання спортивно-оздоровчих послуг в спорт-клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на користь ОСОБА_3 , на ім`я якого виписано клубну картку (а.с.11-15). Заняття в спорт-клубі є платним.

09 квітня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «УКРСИББАНК» договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого отримала кошти в кредит в сумі 17121,86 грн., з яких 16443,00 на придбання велосипеду, 328,86 грн. і 350 грн. оплата комісій банку. Дата повернення кредиту 09.02.2022. Розмір ануїтетного платежу до 11.10.2021 року складає 1713 грн., з 12.10.2021 2175 грн. (а.с.35-38).

Із квитанцій, які знаходяться на аркуші справи 52,70-73 видно, що відповідачем здійснювались перекази коштів (призначення аліменти) на прізвище ОСОБА_7 . 04.12.2021 відповідачем здійснено переказ коштів в розмірі 500 грн. на ліки ОСОБА_4 (а.с.51).

Протягом 2017 і по травень 2018 року відповідач здійснював перекази коштів в доларах США на користь отримувача ОСОБА_1 (а.с.53-61,63-69).

Заборгованість із сплати аліментів на користь ОСОБА_1 станом на 06.12.2018 складала 58971,05 грн., що підтверджується довідкою-розрахунокмдержавного виконавця (а.с.78-79).

12.06.2019 року між ОСОБА_2 та неповнолітнім ОСОБА_3 , який діяв за згодою матері ОСОБА_1 , укладено договір дарування квартири, відповідно до якого відповідач передав у власність сина належну йому квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в реєстрі за №882 (а.с.49-50, 76).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Судом встановлено, що з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Разом з тим, статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

В постанові Верховного Суду від 14.01.2019 р. (справа №751/4312/16-ц) зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України суд приходить до висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (аналогічне зазначено в постанові ВС від 26.06.2018 року у справі № 501/5060/15).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 320/383/19.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19).

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так позивачем на обґрунтування своїх вимог про стягнення щомісячно додаткових витрат на дитину зазначено про те, що вона несе витрати на придбання необхідних ліків для дитини, придбання окулярів, лінз, проходження процедури по корекції зору, однак жодного доказу про необхідність таких витрат та їх фактичне понесення позивачем суду не надано.

Суд не може прийняти як належні докази понесених додаткових витрат на дитину - копії розрахункових квитанцій про оплату на корись ФОП ОСОБА_8 за фітнес послуги в серпні 2020 року по 150 грн., оскільки в квитанціях не зазначено прізвище платника та/ або номер договору, за яким здійснювалась оплата. Позивачем не доведено, що отримання її сином таких послуг призначено лікарями та є необхідним для покращення його здоров`я або вкликані його здібностями.

Також позивач просить відшкодувати витрати на придбання велосипеду, вартість якого склала 16443,00 грн. Однак такі витрати не можуть вважатися додатковими в розумінні ст. 185 СК України, так як не викликані особливими обставинами, не повязані з його здібностями, а тому не спричиняють обов`язок брати участь батьків у таких витратах.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, останні слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 185 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 11 лютого 2022 року.

Суддя Н. В. Князєва