Справа № 761/4281/20
Провадження № 2/761/399/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд визнати неправомірним нарахування позивачу плати за послуги з централізованого опалення в період з 01.10.2017 по 02.11.2017 включно та з 01.10.2018 по 30.10.2018 включно, нарахування плати за послуги з централізованого опалення в період з травня 2018 року по вересень 2019 року, виходячи з розрахунку за опалювальну площу 65,70 м.кв., нарахування у період з жовтня 2017 року по грудень 2019 року суми боргу у розмірі 5089,81 грн.; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення в період з жовтня 2017 року по день фактичного перерахунку, виходячи з розміру опалювальної площі - 41,50 м.кв.

В обґрунтування позову, позивач вказував на те, що він є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . В жовтні 2017 року опалення житлового приміщення було відсутнє, що підтверджується довідкою НТП «Український центр нерухомого майна» №48 від 07.02.2018, відповідно до якої, опалення в будинку було підключене 03.11.2017. Позивачу було виставлено рахунок за опалення за жовтень 2017 року та два дні листопада 2017 року. В жовтні 2018 року опалення у вказаному будинку також було відсутнє, що підтверджується довідкою НТП «Український центр нерухомого майна» №359 від 17.12.2018, відповідно до якої, опалення в будинку було підключене 31.10.2018. Позивачу було виставлено рахунок за опалення за жовтень 2018 року в повному обсязі. Крім того, позивач зазначає, що площа його квартири, згідно технічної документації - 41,50 м.кв., однак з травня 2018 в платіжних квитанціях відповідач почав зазначати опалювальну площу його квартири - 65,70 м.кв. та, виходячи з цієї неправильно зазначеної площі, почав робити розрахунок. На неодноразові звернення до відповідача, позивач не отримував відповіді або отримував відмову в перерахунку. В липні 2019 року було зроблено перерахунок та нараховано 217,13 грн., в грудні додатково нараховано 127,75 грн. Оскільки вищезазначений спір неможливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що КП «Київтеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у м. Києві з 01.05.2018 та не є правонаступником ПАТ «Київенерго» з усіх прав та обов`язків. Проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги системи централізованого опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії №1317 марки СВТУ, діапазон розповсюдження - всі квартири будинку, який встановлено на системі централізованого опалення будинку. Опалювальна площа квартир вказаного будинку становить 2190,09 кв.м.; квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії та індивідуальною системою опалення відсутні; опалювальна площа нежитлових приміщень, система опалення яких підключена до загальнобудинкової системи становить 359,40 кв.м., одне з приміщень обладнано індивідуальним засобом обліку теплової енергії; опалювальна площа місць загального користування будинку становить 207 кв.м. В квартирі АДРЕСА_3 відсутній індивідуальний засіб обліку теплової енергії. Відповідач вважає довідки НТП «Український центр нерухомого майна» неналежним доказом, оскільки видані за минулий період, ніж подія про яку зазначається в довідці, тобто «заднім числом». Доказами про надання послуг ЦО є наряди на включення послуги ЦО та відомості споживання теплової енергії.

12.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів у відповідача, а саме розрахунок боргу ОСОБА_1 за послуги централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 із визначенням складових такого боргу.

12.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке обгрунтоване необхідністю позивача надання пояснень по суті справи безпосередньо суду, а також поставлення питання особисто представнику відповідача щодо порядку нарахування боргу та оформлення квитанцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1, 2 статті 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З матеріалів клопотання вбачається, що позивач не звертався до відповідача із запитами для отримання відповідних доказів та не вживав заходів для отримання даних доказів самостійно, при цьому не зазначив обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

За таких обставин, позивачем подано клопотання без надання доказів неможливості самостійно отримати дані докази від відповідача або про відмову у видачі даних документів відповідачем, а тому у задоволенні клопотання про витребування доказів судом, слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані стронами докази, суд встановив.

ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 .

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18.

Згідно п. 1.1. Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, Кредитор (ПАТ «Київенерго») відступає, а Новий кредитор (відповідач) набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 до дати укладання цього договору та корегувань платежів.

Відповідно до п. 1.2. Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 на особовому рахунку НОМЕР_1 , який належить позивачу та відноситься до кв. АДРЕСА_4 , від ПАТ «Київенерго» до відповідача передано право вимоги на суму 3248, 16 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно зі ст. 6 Закону України "Про теплопостачання", державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Ч. 4 ст. 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Відповідно до абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення N 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з вимогами абз. 5 п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення N 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про теплопостачання", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

- вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

Листом Комунального концерну «Центр комунального сервісу» №02/РЦ-18843 від 03.09.2019 позивача повідомлено, що на будинку АДРЕСА_2 встановлений вузол комерційного обліку теплової енергії №1317 від 17.10.2013.

Директором Приватного підприємства "Науково-технічне підприємство "Український центр нерухомого майна" Ковтун С.О. видано довідку №48 від 07.02.2018 про те, що в квартиру АДРЕСА_3 централізоване опалення було підключено з 03.11.2017 у зв`язку з виходом з ладу запірної арматури, балонсової належності до ПАТ «Київенерго».

Директором Приватного підприємства "Науково-технічне підприємство "Український центр нерухомого майна" Ковтун С.О. видано довідку №359 від 17.12.2018 про те, що в квартиру АДРЕСА_3 централізоване опалення було підключено з 31.10.2018 у зв`язку із заниженими параметрами теплоносія та коливанням тиску, стравити повітря в системі було неможливо.

Листом ПАТ «Київенерго» від 28.03.2018 повідомлено ОСОБА_1 щодо розгляду його звернення з приводу незадовільної якості послуги з централізованого опалення та проведення перерахунку, в якому вказано, що теплоносій на потреби централізованого опалення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 було подано 23.10.2017 згідно з нарядом. Товариство не має у власності або в іншому законному користуванні внутрішньобудинкових мереж, за допомогою яких послуга з централізованого опалення надається кінцевим споживачам. Відповідальність за утримання у належному технічному стані та збалансовану роботу внутрішньобудинкової системи теплопостачання несе балансоутримувач будинку та обсловуюча організація. Для вирішення питання щодо усунення недоліків у роботі внутрішньобудинкової системи теплопостачання житлобудинкового будинку АДРЕСА_2 та щодо його утеплення мешканцям наведенного будинку необхідно звернутися до балансоутримувача будинку, а саме: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва». Відключення послуг централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 з боку ПАТ «Київенерго» з початку опалювального періоду 2017/2018 року не здійснювалося.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.

Вимоги пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюють право споживача на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Положення п. 6 вказаної статті встановлюють право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах справи відсутні будь-які акти за участю представника КП «Київтеплоенерго» та позивача про не надання, або надання не в повному обсязі, чи щодо їх якості комунальних послуг до квартири АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов?язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення з жовтня 2017 року, не підлягають задоволенню, тому що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не підлягають задоволенню за недоведеністю ненадання або надання не в повному обсязі послуги з централізованого опалення відповідачем за вказані періоди та зобов`язання останнього здіснити перерахунок заборгованості позивача за комунальні послуги з централізованого опалення з жовтня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 273 - 279, 352, 354 ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», ЗУ «Про теплопостачання», суд,

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 20.06.2022.

Суддя: