Справа № 161/3940/22
Провадження № 2/161/2252/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьк в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 123 182,08 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди, 1 015,20 грн. витрат понесених за проведення судової експертизи та 1 321,82 грн. судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.04.2021 у с.Струмівка Луцького р-ну Волинської області за участю автомобіля марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та за участю автомобіля марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, відбулась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу.

Оскільки водії дійшли згоди щодо вини в даній ДТП водія автомобіля марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , та згоди щодо обставин ДТП, то скористались правом оформлення спільного повідомлення про ДТП (євро протоколу). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «СК «Країна» відповідно до полісу №АР/1508642 від 17.04.2021.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/969/АВ від 14.03.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , складає 173 182,08 грн.

Таким чином, у зв`язку із тим, що страхова компанія виплачує страхове відшкодування в межах 50 000 грн., а фактичний розмір шкоди (вартість відновлюваного ремонту) становить 173 182,08 грн., різниця що підлягає стягненню з відповідача становить 123 182, 08 грн.

На неодноразові звернення відповідач не реагує, завдану шкоду не відшкодовує, на телефонні дзвінки не відповідає.

Окрім того позивачем зазначено, що участь у ДТП безумовно негативно вплинула на його моральний стан та призвело до душевних страждань. Значне пошкодження транспортного засобу, неможливість відновлення пошкодженого автомобіля і надалі завдає моральних страждань позивачу, тому з врахуванням розумності і справедливості розмір моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 грн.

Також позивачем було сплачено 1 015,20 грн. за проведення судової авто товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 04.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Просить позовні вимоги задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до змісту Європротоколу (а.с.8) 25.04.2021 у с.Струмівка Луцького р-ну Волинської області за участю автомобіля марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та за участю автомобіля марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, відбулась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу.

Водії дійшли згоди щодо вини в даній ДТП водія автомобіля марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , та згоди щодо обставин ДТП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «СК «Країна» відповідно до полісу №АР/1508642 від 17.04.2021, що стверджується копією полісу (а.с.33).

26.04.2021 позивач звернувся до страховика відповідача, АТ «СК «Країна», із заявою на виплату страхового відшкодування №11203/21 від 06.05.2021 (а.с.15).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/969/АВ від 14.03.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , складає 173 182,08 грн. (а.с.16-31).

Відповідно до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 року № 698 затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну потерпілим у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників 50000 грн. потерпілому. Учасники ДТП, яке мало місце 10.05.2018 року оформили документи без участі працівників органів Національної поліції (європротокол), тому максимальна суму відшкодування становить 50 000 грн.

Таким чином, у зв`язку із тим, що страхова компанія виплачує страхове відшкодування в межах 50 000 грн. в порядку, визначеному п.1 розпорядження Держкомфінпослуг від 17.11.2011 №698, а фактичний розмір шкоди (вартість відновлюваного ремонту) становить 173 182,08 грн., то різниця що підлягає стягненню з відповідача становить 123 182, 08 грн.

На неодноразові звернення відповідач не реагує, завдану шкоду не відшкодовує, на телефонні дзвінки не відповідає.

Також позивачем було сплачено 1 015,20 грн. за проведення судової авто товарознавчої експертизи, що стверджується копією рахунку-фактури №1500056-5 від 02.02.2022 (а.с.40).

Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом, зокрема, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Щодо стягнення матеріальної шкоди по автомобілю, суд враховує, що відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами зокрема статей 1187,1188 ЦК України.

Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 22 (п. 22.1) Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку в сумі 123 182,08 грн.

Щодо позовної вимог про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що участь у ДТП безумовно негативно вплинула на моральний стан позивача та призвела до душевних страждань, значне пошкодження транспортного засобу, неможливість відновлення пошкодженого автомобіля і надалі завдає моральних страждань позивачу, тому з врахуванням розумності і справедливості суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

Згідно з положеннями ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір та витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 979, 990, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268,280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) 123 182 (сто двадцять три тисячі сто вісімдесят дві) гривні 08 коп. матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, 1 015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 20 коп. витрат понесених за проведення судової експертизи та 1 32 1 (одна тисяча триста двадцять одна) гривня 82 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 20.06.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк