Справа № 638/7931/18
Провадження № 2/638/908/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни від 31.03.2015 року за індексним номером 20393719 стосовно реєстрації права власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності 9232680 від 24.02.2015 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що власниця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , 1955 року народження, перебуває у розшуку по кримінальному провадженню за ч.1 ст.115 КК України. Вона є сестрою ОСОБА_4 , постановою слідчого її залучено в якості потерпілої по кримінальному провадженню. Спірна квартира належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, дане нерухоме майно відчужене ОСОБА_2 заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/15503/14-ц. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.05.2015 року рішення суду першої інстанції скасоване, у визнанні права власності на спірну квартиру ОСОБА_2 відмовлено. Вже після ухвалення рішення апеляційною інстанцією ОСОБА_2 продала спірну квартиру, що потягло низку наступних перепродажів. 24.02.2015 року ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора Тузкової Ю.А. із заявою про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року, реєстратор вчинила реєстраційні дії шляхом відкриття розділу та внесла запис до державного реєстру речових прав. ОСОБА_2 надала реєстраторові неналежний документ, з якого невідомо чи є у заявника право власності взагалі, всупереч вимогам діючого законодавства державний реєстратор не відмовила в державній реєстрації права власності ОСОБА_2 , прийняла за належне оформлене судове рішення та здійснила реєстрацію права власності. Вважає таку дію. Реєстратора незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належно засобами поштового зв`язку та смс повідомленням, у попереднє судове засідання зверталась до суду із заявою про відкладення розгляду справи. За таких обставин, враховуючи обізнаність позивача про дату та час призначення справи до розгляду, тривалість перебування справи в провадженні, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу на підставі наявних у справі доказів за відсутності позивачки.

Представник відповідача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи їх незаконними та необгрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення, згідно яких просила залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 через їх необґрунтованість, вказуючи про те, що рішенням суду від 23.12.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі- продажу спірної квартири, застосуванні наслідків недійсності договору, визнання права власності, касування державної реєстрації. Окрім того, ОСОБА_1 звертається до суду з позовом порушеного права власника квартири ОСОБА_4 , яка на теперішній час за рішенням суду оголошена померлою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 вересня 1999 року № НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 знаходилась у розшуку у кримінальному провадженні Шевченківського ВП ГУНП у Харківській області за № 0000075 за ознаками частини першої статті 115 КК України з 25 червня 2015 року, що підтверджується довідкою № 518 від 11 липня 2016 року Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області.

Постановою слідчого відділу Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області від 04 листопада 2016 року про залучення ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000075 від 26 червня 2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України ОСОБА_1 залучено до кримінального провадження у якості потерпілої.

ОСОБА_4 перебувала на інвалідності безстроково з приводу психічного захворювання з 1998 року, знаходилась на обліку в психіатричному диспансері та неодноразово проходила лікування в психіатричній лікарні.

Органами прокуратури було розпочате кримінальне провадження за її розшуком у червні 2015 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/15503/14-ц від 01 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу даної квартири, укладеного 01 березня 2002 року між нею та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , незважаючи на те, що ОСОБА_5 померла у 2000 році.

14 травня 2015 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу даної квартири дійсним та визнання права власності відмовлено.

З 25 червня 2015 року ОСОБА_4 знаходилась в розшуку.

Рішенням Дзержинського районного суду від 30 листопада 2018 року у справі № 638/9661/18 ОСОБА_4 було оголошено померлою.

24.02.2015 року державним реєстратором Тузковою Ю.А. вчинено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 01.12.2014 року справа № 643/15503/14-ц.

На теперішній час власником спірної квартири є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 13.03.2017 року.

Згідно п.15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17.10.2013 року (в редакції, що була чинною на час вчинення оскаржуваного запису про державну реєстрацію), під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п.35 вказаного положення під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Згідно п.36 положення для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Відповідно до ст.37 вказаного порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

В порушення вимог двіючого законодавтсва на час вчинення реєстраційної дії позивачем не надано доказів про порушення реєстратором вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17.10.2013 року в частині невідповідності поданих докаментів цьому порядку. Крім того, рішення Московського районного суду м. харкова від 01.12.2014 року уц справі 643/15503/14-ц на час вчинення реєстраційної дії24.02.2015 року не було скасовано рішенням апеляційної інстанції від 14.05.2015 року.

За таких обставин, суд вважає відсутніми законодавчі підстави для визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни від 31.03.2015 року за індексним номером 20393719 стосовно реєстрації права власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності 9232680 від 24.02.2015 року.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд крім викладеного виходить з відсутності підстав для визнання оспорюваного рішення державного реєстратора незаконним, оскільки судом не встановлено порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, яке має існувати в момент вчинення правочину та має бути встановленим саме на момент вчинення реєстраційної дії.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоовленні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.3,4,5,10,11,12,114,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, починаючи з 25.02.2022 року.

Головуючий