Справа № 635/465/22
Провадження № 2/635/1954/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар судового засідання Євсюков О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства«ОТП Банк», Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А., треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , ухвалу внести до Єдиного реєстру судових рішень та направити до негайного виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенку Дмитру Анатолійовичу, адреса місцезнаходження м.Харків, вул.Молочна, будинок 18, офіс 25.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що вона просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вчинений з метою звернення стягнення на майно, що належить їй на праві приватної власності, а невжиття заходів щодо забезпечення позову, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі реалізації приватним виконавцем житла в примусовому порядку

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3)після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 153 ЦПК України).

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам статті 153 ЦПК України.

Розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, а тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про забезпечення заявленого позивачем позову у даній цивільній справі, судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо правомірності вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 17.03.2010 року виконавчого напису №2265 про звернення стягнення на (предмет іпотеки) - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то у такому випадку не має застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 910/1040/18.

З урахування зазначеного, з огляду на відповідні законодавчі приписи та на підставі встановлених обставин справи, зокрема що між сторонами виник спір щодо правомірності вчинення 17.03.2010 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №2265, який позивач оскаржує в судовому порядку, шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає його здійсненим з порушенням норм чинного законодавства, то існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи те, що до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем може бути примусово реалізоване належне позивачу майно, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, тому застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, яким звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зроблено висновок про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Таким чином, позивачем обрано невірний спосіб забезпечення свого позову, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

У той час, обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна є необґрунтованим та неспівмірним заявленим позивачем вимогам.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.А.Лук`яненко