єдиний унікальний номер справи 531/1472/21
номер провадження 2/531/17/22
20 червня 2022 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Черняєвої Т.М.,
за участю секретаря - Сімоненко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що протягом трьох років перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . На момент здійснення державної реєстрації факту народження дитини, ОСОБА_2 не заперечував факту свого батьківства, не заперечував проти внесення до актового запису про народження дитини відомостей про те, що він є її батьком та був присутній під час реєстрації актового запису, однак у виданому свідоцтві про народження вказана інша особа - ОСОБА_4 .
На даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені, ОСОБА_2 з донькою не спілкується, відмовляється від участі у її вихованні, матеріальну допомогу не надає, останній раз бачив доньку 01.09.2018 року, коли вона йшла до першого класу - він був присутній на святі першого дзвоника.
ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, навчається у спеціалізованому навчальному закладі школі-інтернаті №26 та потребує щомісячного лікування та реабілітації, щоденно вона приймає ліки. Утриманням дочки займається позивачка самостійно, оскільки відповідач самоусунувся від виховання і утримання спільної дитини.
У зв`язку з викладеним, позивачка змушена звернутися до суду за захистом порушених прав та просила визнати батьківство ОСОБА_2 стосовно його дочки ОСОБА_3 , стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та витрати щодо сплати судового збору та отримання правничої допомоги.
Ухвалою від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд у загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим за зареєстрованим місцем проживання, не повідомив про причини неявки. Правом на подання відзиву не скористався.
Представник третьої особи - Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо вирішення справи покладалися на розсуд суду.
13.08.2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо необхідності уточнення позивачкою позовних вимог, а саме у частині того, які саме відомості про батька дитини повинні бути внесені до актового запису про народження дитини (прізвище, ім`я та по батькові батька дитини, дата його народження, громадянство, місце проживання: держава, область, місто, район, вулиця, будинок, квартира) та уточнити вимоги щодо по батькові дитини.
Суд, заслухавши позивачку та свідків та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками її вказано - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.17).
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , 2010 року народження, являється дитиною з інвалідністю (а.с.20-21) та згідно заключення ВКК від 05.12.2016 року (а.с.22), картки стану здоров`я і розвитку дитини від 04.10.2016 року (а.с.23) та консультативного висновку №294 від 19.10.2016 року (а.с.23а) має ряд хронічних захворювань та потребує лікування. На підтвердження витрат на лікування та утримання дитини, позивачкою надано до суду копії чеків (а.с.25-27).
Відповідно до Угоди від 28.08.2018 року дочка ОСОБА_1 навчається у спеціальній школі-інтернаті №26 (а.с.24).
Факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 у судовому засідання підтвердили свідки: ОСОБА_5 , яка проживала по сусідству і підтвердила, те, що сторони спільно проживали понад два роки та у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 ; а також ОСОБА_7 , який є двоюрідним братом відповідача та підтвердив, що позивачка і відповідач спільно проживали із 2010 року (приблизно 2 роки) та у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 визнавав своє батьківство та проявляв до дитини батьківські почуття.
На підтвердження факту спільного проживання із відповідачем, позивачкою надано до суду фотокартки (а.с.28-30).
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).
Будь-яких доказів на спростування доводів позивачки суду не надано.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують батьківство ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн., починаючи з дати звернення до суду з 13.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати щодо сплати судового збору.
На підтвердження витрат на отримання правничої допомоги позивачкою надано до суду договір про надання юридичних послуг №11-251 від 11.06.2021 року, квитанції про оплату вказаних послуг та акт надання юридичних послуг від 28.06.2021 року з деталізацією виконаних робіт (а.с.32-33), тому вимоги щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги також підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 125, 126, 128, 134, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. 12, 133, 141, 247, 263-265, 280-282, 352, 354, 367 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Білухівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Попівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області.
Внести до актового запису №15, складеного 15.07.2010 року Попівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні зміни: відомості про батька дитини зазначити - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець села Білухівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.07.2021 року.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Карлівським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа - Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Суддя Т.М.Черняєва