Справа № 202/2179/21
Провадження № 2/202/229/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що будинок АДРЕСА_1 був збудований ОСОБА_5 на земельної ділянці площею 600 кв. м., яка виділена згідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровською районною радою № 638 від 31.03.1954. 18.12.1940 ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх шлюбу народився син ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. 01.08.1948 ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від їх шлюбу народилася донька ОСОБА_9 . 16.10.1965 ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_3 , яка постійно проживає та зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 по теперішній час. 14.07.1966 від шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 народився ОСОБА_4 , який проживає та зареєстрований у зазначеному будинку до теперішнього часу. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , дружина власника будинку померла, після смерті якої в спірному будинку продовжили проживати та користуватися ним: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , син померлого власника будинку, отримав у спадок 1/2 частину зазначеного будинку, а інша 1/2 частина залишилася відкритою.

ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 продовжили вільно, відкрито користуватися всім будинком, здійснювати оплату земельного податку, комунальних послуг, здійснювати поточний ремонт будинку, утримувати прилеглу територію. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини будинку з надвірними будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . 23.11.2006 ОСОБА_3 отримала у спадок 1/4 частину будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, та ОСОБА_4 отримав у спадок 1/4 частину будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, після смерті ОСОБА_7 . Позивачі зазначали, що до теперішнього часу у будинку АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані, вільно, відкрито, безперервно користуються всім будинком, здійснюють оплату комунальних послуг, поточний ремонт будинку, утримують прилеглу територію, обробляють землю та здійснювали оплату земельного податку.

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позов підтримав та просив задовольнити.

Представник Дніпровської міської ради позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в повному обсязі. Зазначив, що позивачі знали попереднього власника 1/2 частини будинку, більш того позивачами зазначено, що попередній власник є їх родичем, а тому їх володіння зазначеною частиною будинку не є добросовісним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним ЗАЦС в м. Дніпропетровську 13.08.1982.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об`єктів нерухомого майна № 251726708 від 08.04.2021 померлому ОСОБА_5 належить 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про право забудови, реєстр 1-4027, 21.08.1954, посвідченого Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_3 належить 1/4 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВЕВ № 791681, реєстр № 5-2412, 23.11.2006, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною котрою. Зазначену частину будинку ОСОБА_3 успадкувала від померлого чоловіка ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 належить 1/4 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВЕВ № 791682, реєстр № 5-2412, 23.11.2006, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною котрою. Зазначену частину будинку ОСОБА_4 успадкував від померлого батька ОСОБА_7 .

Позивач по справі ОСОБА_3 є невісткою ОСОБА_5 , який був власником 1/2 частини спірного будинку, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 , виданого13.05.1944, актовий запис № 278, який був сином ОСОБА_5 , та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , від 16.10.1965, актовий запис № 64, відповідно до якого між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 16.10.1965 року зареєстровано шлюб.

Позивач по справі ОСОБА_4 є онуком ОСОБА_5 , який був власником 1/2 частини спірного будинку, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 , виданого13.05.1944, актовий запис № 278, та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 17.11.2006, актовий запис № 1680.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою Для визнання права власності на це майно у зв`язку зі сшшвом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке немає власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добровільно набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Тривалий час проживання, відкритість і безперервність володіння, сплата комунальних послуг не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог з підстав, передбачених статтею 344 ЦК України.

Встановивши, що позивачі були обізнані про те, що власником 1/2 частини спірного будинку, на яку вони просять визнати право власності за набувальною давністю, був ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що володіння позивачами 1/2 частиною спірного будинку не можна вважати добросовісним, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в ухвалі від 17 жовтня 2019 року у справі № 638/9743/18 та в постанові від 13.10.2019 року у справі № 758/9598/18.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до Дніпровської міської ради (м. Дніпра, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, код ЄДРПОУ 26510514) про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння за набувальною давністю- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 24.06.2022.

Суддя Г.В. Бєсєда