ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3869/22 Справа № 190/1814/21 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс"

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс", треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2021 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс", треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він ніколи ніяких взаємовідносин з ТОВ "ФК "Факторінгс" не мав, жодних правочинів (зокрема і кредитних договорів) не вчиняв, грошових коштів не отримував, а тому виконавчий напис №508 від 20.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. не підлягає виконанню, оскільки вимога стягувача не є безспірною при вчиненні виконавчого напису, що грубо порушує вимоги діючого законодавства. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №508, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс" заборгованості в розмірі 65054 грн. 66 коп. та понесені судові витрати по справі.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №508, вчинений 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Факторінгс" грошових коштів в сумі 65054 грн. 66 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Факторінгс" на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір в розмірі 1362 гривні та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень, а всього стягнуто 9362 гривні.

В апеляційній скарзі на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс" просить рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Факторінгс" судових витрат (витрат на правову допомогу) у розмірі 8000 гривень, прийняти нове судове рішення по справі №190/1814/21, яким відмовити ОСОБА_1 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Факторінгс" судових витрат (витрат на правову допомогу) у розмірі 8000 гривень.

Відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Факторінгс" на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується та, відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині проведення розподілу витрат, понесених позивачем на правову допомогу адвоката.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі доказиподаються дозакінчення судовихдебатів усправі абопротягом п`ятиднів післяухвалення рішеннясуду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в суді представляв адвокат Радченко О.М. на підставі договору про надання правової допомоги у цивільному процесі від 26 листопада 2021 року (а.с.20).

За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ст.4 договору про надання правової допомоги у цивільному процесі від 26 листопада 2021 року за надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі відповідно до розрахунку, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до Розрахунку від 26 листопада 2021 року вартість наданої правової допомоги за 5 годин складає 8000 гривень (а.с.21).

Відповідно до Акту виконаних робіт у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК Факторінгс про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню від 26 листопада 2021 року надана адвокатом професійна правнича допомога складається: попереднє опрацювання матеріалів, підготовка правових позиції, збір документів, підготовка позовної заяви, інших процесуальних документів, судове представництво (а.с.22).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції в розмірі 8000 грн., про стягнення яких і було заявлено позивачем.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належність доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшла висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс" на користь ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс", що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 (п.25), а також у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс" - залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року в оскаржуваній частині- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова