Справа № 154/1619/19 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/187/22 Категорія: 53 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України», про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою відповідача Служби автомобільних доріг у Волинській області на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 19 травня 2016 року на автодорозі сполученням Ковель-Жовква біля повороту на село Шистів Володимир-Волинського району автомобіль марки Фольксваген Т-4 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, правими колесами в`їхав у вибоїну, яку неможливо було виявити на проїзній частині дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

При проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції на північній смузі руху було виявлено вибоїну. Згідно з висновком інспектора Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області безпосередньою причиною даної пригоди стало неналежне утримання автодороги обслуговуючою організацією - філією «Володимир-Волинський автодор» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Посилаючись на зазначені обставини та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 49224 грн майнової шкоди.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 травня 2021 року у задоволенні клопотання відповідача - Служби автомобільних доріг у Волинській області про заміну первісного відповідача належним відповідачем - ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у цій справі відмовлено.

До участі у справі судом як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 листопада 2021 року у цій справі позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено стягнути з Служби автомобільних доріг у Волинській області в користь ОСОБА_1 49224 грн завданої майнової шкоди, а також 768,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа на стороні відповідача просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок незадовільного експлуатаційного утримання відповідачем автомобільних доріг позивачу була заподіяна майнова шкода.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

За матеріалами справи судом установлено, що 19 травня 2016 року на автодорозі сполученням «Ковель-Жовква» біля повороту на село Шистів Володимир-Волинського району Волинської області автомобіль марки «Фольксваген Т-4» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 правими колесами в`їхав у вибоїну, яку неможливо було виявити на проїзній частині дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Працівниками поліції був проведений огляд місця події та складена схема дорожньо-транспортної пригоди. Під час проведення огляду місця події виявлено вибоїну на смузі руху транспортного засобу. Згідно з висновком, складеним інспектором Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди стало неналежне утримання автодороги обслуговуючою організацією - філією «Володимир-Волинський автодор» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідно до висновку експерта № 00101 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Volkswagen Т4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 04 листопада 2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на 04 листопада 2019 року складає 49224 грн (а. с. 52, 53).

За змістом частини 1, пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як передбачено статтями 14, 16, 24 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації (стаття 7 Закону України «Про автомобільні дороги»).

За положеннями статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації (пункти 4-6, 9, 10 статті 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні (частина 1 статті 24 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до пунктів 1-3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

За приписами пунктів 2, 5, 10 розділу І «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Контроль за дотриманням цих Правил утримання здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та Державтоінспекцією.

У пункті 11 розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Правил визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10 вересня 2014 № 439, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Як передбачено Положенням про Службу автомобільних доріг у Волинській області, затвердженим наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 2 листопада 2011 року № 12, Служба автомобільних доріг у Волинській області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України. Служба автомобільних доріг у Волинській області є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, має статус юридичної особи, самостійний баланс, рахунки в установах банків та зобов`язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, підтримувати безпечні та безперервні умови руху на них.

Відповідно до вимог ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см - для решти категорій і груп. Згідно із складеною працівниками поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди глибина вибоїни, у яку потрапив автомобіль позивача, становила 0,22 м при допустимій глибині у 4 см.

Відповідно до пункту 10.3.9 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» в місцях проведення дорожніх робіт допускається застосовувати знаки 1.4.1-1.4.3 для додаткового зазначення напрямку об`їзду ділянки, що ремонтується. Знаки в цьому разі повинні розташовуватись на огороджувальних бар`єрах.

Проте, як було встановлено судом, такі знаки на автодорозі Р-15 сполученням «Ковель-Жовква» встановлені не були, як і не було вжито заходів для своєчасної заборони або обмеження руху, а також заходів щодо відновлення безпечних умов для руху.

Автомобільна дорога Р-15 сполученням «Ковель-Жовква» належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України і знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Волинській області, а неналежне утримання ділянки автомобільної дороги призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що саме Служба автомобільних доріг у Волинській області зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальний збиток, завданий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини 2 статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Оскільки Служба автомобільних доріг у Волинській області є належним відповідачем у справі, саме до повноважень та обов`язків Служби автомобільних доріг у Волинській області належить вибір підрядника, який на замовлення Служби буде здійснювати ремонт автомобільних доріг.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Відповідно до пункту 2.2 договору № 01.4/11/2014 від 30 січня 2014 року, укладеного між Службою автомобільних доріг у Волинській області та ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», замовник відповідно до вимог нормативно-правових актів здійснює контроль за якістю послуг, що надаються підрядником за договором, та якістю матеріалів, устаткування, які при цьому використовуються.

Отже, саме Служба автомобільних доріг у Волинській області зобов`язана була вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням підрядником покладених на нього обов`язків своєчасно та належним чином.

Невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами, які не є стороною договору.

З огляду на викладене на увагу колегії суддів не заслуговують доводи апеляційної скарги відповідача про те, що за умовами пункту 7.4 договору № 01.4/11/2014 від 30 січня 2014 року, укладеного між Службою автомобільних доріг у Волинській області та ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який як підрядник взяв на себе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, має нести відповідальність за заподіяння шкоди.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 19 травня 2016 року, а не 18 травня 2016 року, як зазначив відповідач, а з позовом про відшкодування матеріальної шкоди позивач звернувся в суд 21 травня 2019 року, тобто в межах строку позовної давності.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильності визначення судом розміру заподіяної позивачу майнової шкоди.

Розмір заподіяної позивачу майнової шкоди визначено судом з врахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 04 листопада 2019 року.

Натомість відповідач не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші д оводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Служби автомобільних доріг у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді