Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Глазістовій К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Рєзнік Вадим Вікторович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Чудновець Катерина Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом в обґрунтування якого зазначив, що 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис №18870 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 9020,00 грн. При цьому представник позивача вважає, що виконавчий напис нотаріуса було здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Вважає, що подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором боржника перед стягувачем. Перед вчиненням напису, стягувач зобов`язаний був надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання на адресу боржника (позивача). Позивач взагалі не отримував письмові претензії від відповідача. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18870 від 09 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 9020,00 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рєзнік В.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з 3000 грн. до 1907 грн., а також клопотання про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Треті особи в у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінпром Маркет", якому ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250121ФК від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія "Бізнес капітал" на підставі Договору факторингу № 28022019 від 28 лютого 2019 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 1-707 від 26 серпня 2018 року, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Бізнес капітал" та ОСОБА_1 заборгованість за період з 27.02.2019 року по 09.04.2021 року включно, в розмірі 9020,00 грн., яка складається з: 2500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6470,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісією, 50,00 - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат".

Із вказаного виконавчого напису вбачається, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 09 квітня 2021 року.

20 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до Приморського ВДВС у місті Маріуполі Східного міжерегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №18870, виданого 09 квітня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 у розмірі 9020,00 грн., до заяви товариством додано оригінал виконавчого напису нотаріуса №18870 від 09 квітня 2021 року та докази, що підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву.

Постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС у місті Маріуполі Східного міжерегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чудновець К.О. від 28 липня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66292853 щодо виконання виконавчого напису від 09 квітня 2021 року № 18870 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 9020,00 грн.

Постановою державного виконавця Приморського ВДВС у місті Маріуполі Східного міжерегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Богдяж К.О. від 10.11.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 09 квітня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що надані копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, не містять підтвердження отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості.

Своєю заявою від 01.11.2021 року відповідач визнав позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн., а з відповідача на користь позивача слід стягнути 454 грн. судового збору за подання позовної заяви та 227 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано договір №128 про надання правової допомоги від 10 вересня 2021 року, додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №128 від 10 вересня 2021 року, звіт про виконані послуги від 07 грудня 2021 року, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 3000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у клопотанні було зазначено про неспівмірність витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, пов`язаних зі справою, також зазначено, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в інших аналогічних справах.

Суд враховує, що представником ТОВ "Фінпром Маркет" було лише зазначено про неспівмірність витрат на правову допомогу, але належних доказів, які б свідчили про таку неспівмірність суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу.

З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Рєзнік Вадим Вікторович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Чудновець Катерина Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18870 від 09 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості на загальну суму 9020,00 грн.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (8200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, офіс 204), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 (двісті двадцять сім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області (м.Маріуполь, пр.Миру, 68) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 50% судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви на кредит рах.№ НОМЕР_2 , отримувач: ДонецькеГУК/Кальм.р-н Мар./22030101, код: 37967785, квитанція №96709 від 06.10.2021 року у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області (м.Маріуполь, пр.Миру, 68) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 50% судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову на кредит рах.№ UA0005719, отримувач: ДонецькеГУК/Кальм.р-н Мар./22030101, код: 37967785, квитанція №32678 від 16.11.2021 року у розмірі 227 (двісті двадцять сім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко