Справа № 204/454/22
Провадження № 2/204/1063/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», визначивши третіми особами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О.М. та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О.О., із вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а. с. 1-4 та на звороті).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що про існування вказаного виконавчого напису як і про існування виконавчого провадження позивачці стало відомо після того, як на її грошові кошти у ПАТ «Приватбанк» було накладено арешт, через що вона не змогла ними скористатися. Звернувшись до банку, позивачка дізналася про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 22 грудня 2021 року у виконавчому провадженні № 67878281 було винесено постану про арешт коштів боржника. Звернувшись до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. їй було повідомлено про те, що підставою для відкриття виконавчого провадження відносно неї є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт капітал». Позивачка вказує, що їй нічого не відомо про існування будь-яких фінансових зобов`язань перед будь-якими юридичними та фізичними особами, в тому числі і щодо ТОВ «Вердикт капітал». Ознайомившись із виконавчим провадженням позивачкою було встановлено, що 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 14853, за яким на користь стягувача ТОВ «Вердикт капітал» з боржниці, якою вказано позивачку за кредитним договором № 014/3739/5/11280 від 06 березня 2008 року, що був укладений між ТОВ «Ерсте банк» та позивачкою, провадиться стягнення заборгованості за період часу з 11 грудня 2020 року по 26 травня 2021 року на загальну суму 405946 гривень 58 копійок. Разом з цим, позивачка вказує на те, що кредитний договір № 014/3739/5/11280 від 06 березня 2008 року нею був повністю погашений, що підтверджується квитанцією про сплату грошових коштів на користь АТ «Ерсте банк» № 44 від 23 березня 2011 року, а тому виникає питання щодо безспірності суми заборгованості. Крім того, вказує на те, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим, що є порушенням вимог закону. Більш того, вказаний виконавчий напис містить виправлення щодо складових сум заборгованості, які вказані прописом та таким чином, що їх не можна розібрати. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 14853 від 04 листопада 2021 року вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7000 гривень разом із судовими витратами.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 14 годину 45 хвилин 01 березня 2022 року (а. с. 55), яка надіслана учасникам справи 26 січня 2022 року за вихідним № 2190/22-вих/2/204/1063/22 (а. с. 59).

21 березня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., в якому він позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує (а. с. 79-84). В обґрунтування відзиву вказано, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вважає, що сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору про усунення заборгованості як такої. Натомість, обставини, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості повинні бути встановлені судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів.

Також, 21 березня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. про зменшення витрат на правову допомогу (а. с. 66-69). В обґрунтування даного клопотання вказано те, що на підтвердження витрат з оплати правової допомоги суду мають бути надані відповідні документи, натомість до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 7000 гривень. Крім того, вказує на те, що максимальний розмір оплати послуг адвоката може бути обмежений самим судом «з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи». Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару , визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Зазначає, що середня заробітна плата в грудні 2021 року в Дніпропетровській області складала 15791 гривню, а кількість робочих днів становила 22, а відтак один робочий день в середньому коштує 717 гривень 50 копійок. Вважає, що в даному випадку, із врахуванням середньої заробітної платив у регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу наприклад на половину робочого дня повинні були складати 358 гривень 50 копійок, але ніяк не 7000 гривень, за справу незначної складності. Тому просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі прохає їх задовольнити (а. с. 100).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 98), про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 99), про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 96), про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/3729/5/11280, за яким відповідачці було надано кредит у сумі 19034,26 доларів США, зі строком користування кредитними коштами на 60 місяців до «05 березня» 2013 року (включно), із сплатою 12,50 % річних (а. с. 21-22 та на звороті). Вказаний кредитний договір нотаріально не посвідчений. 23 березня 2011 року відповідачкою сплачено за вказаним кредитом ВАТ «Ерсте Банк» 8000 доларів США, що підтверджується копією квитанції № 44 від 23 березня 2011 року (а. с. 23). 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис № 14853 про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/3729/5/11280 від 06 березня 2008 року, укладеним нею та АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є АТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Вендор», правонаступником якого є ТОВ «Профіт Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за період часу з 11 грудня 2020 року по 26 травня 2021 року, у розмірі 405446 гривень 58 копійок, з яких: 3% річних за вищевказаний період часу 110666 гривень 28 копійок та інфляційні збитки 294780 гривень 30 копійок (а. с. 25). При цьому вказано, що загальна заборгованість ОСОБА_1 становить загальну суму у розмірі 405946 гривень 58 копійок. Також судом встановлено, що вказаний виконавчий напис має виправлення, зокрема щодо складових суми заборгованості.

13 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 67878281 на підставі виконавчого напису № 14853 від 04 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 405946 гривень 58 копійок (а. с. 47 та на звороті).

22 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому проваджені ВП № 67878281 винесено постанову про арешт коштів боржника (а. с. 48 та на звороті).

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з вимогами п. п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Приписами п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначила наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами».

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц.

Так, з тексту оспорюваного виконавчого напису № 14853 від 04 листопада 2021 року встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 04 листопада 2021 року не врахувала, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що кредитний договір № 014/3729/5/11280 від 06 березня 2008 року нотаріально не посвідчений, а тому вчинення виконавчого напису на такому кредитному договорі, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року.

Крім того, слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивача за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 500 гривень, оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена.

З огляду на викладене, враховуючи те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 04 листопада 2021 року № 14853, вчинений нотаріусом із порушенням численних норм закону, а вказану в ньому суму заборгованості не можна вважати безспірною, а відтак, оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М від 04 листопада 2021 року № 14853 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1488 гривень 60 копійок, виходячи із розрахунку 992 гривні 40 копійок судовий збір за позовну заяву та 496 гривень 20 копійок за заяву про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, бул. Кудрявський узвіз, буд. 5-б; ), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (01034, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 9/134) та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 46, прим. 54), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, що вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русецькою О.О. 04 листопада 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за № 14853, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна