БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/166/22
Провадження №2/730/119/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

"27" червня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Биковця В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18740, виданий 25.11.2021р. Приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в грудні 2021 року він отримав постанову від 13.12.2021р. про відкриття Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. виконавчого провадження, підставою для винесення якої є зазначений виконавчий напис Приватного нотаріуса КМНО Сазонової О.М., за яким з нього на користь відповідача стягуються заборгованість за кредитним договором №15-246/06-А від 13.10.2006р., укладеним між ним та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», в загальній сумі 967428,01 грн. Вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса незаконним, оскільки нотаріус керувався положеннями законодавства, яке згідно судового рішення втратило чинність, не перевірив факту обгрунтованості та безспірності заборгованості, з якою він не погоджується і яка за цим же кредитним договором вже стягувалась з нього та його дружини за рішенням суду від 04.05.2011р., стягувач не направляв йому письмового повідомлення з вимогою про виконання основного зобов`язання.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі й просили їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, про поважність причин неприбуття не повідомило, відзиву на позов не надало.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному реєстрі нотаріусів, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалась, про причини неприбуття не повідомила, пояснень щодо позову та витребуваних доказів не надала.

Тому, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019р. по справі №137/1666/16-ц.

В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18740, яким запропоновано звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Стягувач) заборгованість, що виникла за кредитним договором №15-246/06-А від 13.10.2006р., який укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_1 (далі - Боржник), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №б/н про відступлення прав вимоги від 15.11.2018р. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.11.2018р. по 15.11.2021р. Сума заборгованості складає 967428,01 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 167428,01 грн, заборгованість за відсотками та комісіями - 800000,00 грн.

За заявою ТОВ «Вердикт Капітал» постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 13 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (ВП №67866613) та розпочато виконавчі дії.

За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ні відповідач, ні приватний нотаріус не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву (письмових пояснень) на позов з можливими запереченнями для спростування позовних вимог ОСОБА_1 , в тому числі не надали доказів укладення ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» з ОСОБА_1 кредитного договору, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис, в нотаріальній формі.

При цьому, суд зважує на ту обставину, що в спірних правовідносинах позивач є слабшою (менш захищеною) стороною, в зв`язку з чим підлягає особливому правовому захисту, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.2 ЦК України.

Водночас, після 22 лютого 2017 року (набрання чинності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, залишеної в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.) вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе лише щодо нотаріально посвідчених договорів, тоді як зі змісту оспорюваного виконавчого напису не вбачається, що він був вчинений Приватним нотаріусом Сазоновою О.М. стосовно кредитного договору, укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 саме в нотаріальній формі й доказів протилежного стягувач та приватний нотаріус суду не надали.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021р. по справі №910/10374/17.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому маються всі правові підстави для задоволення позову й визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 25.11.2021р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на користь ТОВ « Вердикт Капітал» щодо кредитного договору №15-246/06-А від 13.10.2006р між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим, суд не вважає за необхідне перевіряти інші доводи позивача щодо неправомірності вимог стягувача, так як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису є самостійною, достатньою та беззаперечною підставою для задоволення даного позову.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн сплаченого ним при подачі заяви судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 листопада 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №18740, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №15-246/06-А від 13.10.2006р в сумі 967428,01 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ-36799749) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 992,40 грн сплаченого ним судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець