УХВАЛА

Іменем України

22.06.2022 Справа №607/3758/22 Провадження № 2-з/607/88/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про додаткове забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Одночасно з пред`явленням даного позову позивач заявив про забезпечення позову, а саме:

1. накласти арешт у межах суми заявлених вимог 43000 доларів США на:

- грошові кошти та все рухоме і нерухоме майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 , зокрема, але не виключно: будівлі та споруди загальною площею 1102,7 кв. м, в які входять цегляний будинок контори літери «А», цегляна прибудова літери «а1», цегляний ливарний цех літери «Б», цегляна прибудова «б1», цегляний ливарний цех літери «В», цегляна прибудова літери «в1», кам`яний підвал літери «в2», цегляний ливарний цех літери «Д», цегляна прибудова літери «д1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю площею 816,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/3 частки права власності на квартиру загальною площею 66,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- грошові кошти та все рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності та перебуває у володінні або зареєстроване за дружиною ОСОБА_3 , зокрема, але не виключно: будинок загальною площею 92,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру загальною площею 44 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; домоволодіння загальною площею 309,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

- частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінал» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП» (), належну ОСОБА_2 ;

- все інше рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 , зокрема, але не виключно автотранспорт, яке буде виявлене органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями під час виконання ухвали суду про забезпечення позову;

2. заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження вказаного вище арештованого майна;

3. заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження чи обтяження зазначеного вище арештованого майна.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2022 така заява про забезпечення позову задоволена частково, заборонено власнику ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження нерухомого майна, а саме: будівель та споруд загальною площею 1102,7 кв. м, в які входять цегляний будинок контори літери «А», цегляна прибудова літери «а1», цегляний леварний цех літери «Б», цегляна прибудова «б1», цегляний ливарний цех літери «В», цегляна прибудова літери «в1», кам`яний підвал літери «в2», цегляний ливарний цех літери «Д», цегляна прибудова літери «д1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження чи обтяження нерухомого майна, а саме: будівель та споруд загальною площею 1102,7 кв. м, в які входять цегляний будинок контори літери «А», цегляна прибудова літери «а1», цегляний леварний цех літери «Б», цегляна прибудова «б1», цегляний ливарний цех літери «В», цегляна прибудова літери «в1», кам`яний підвал літери «в2», цегляний ливарний цех літери «Д», цегляна прибудова літери «д1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У іншій частині заяви відмовлено.

18.04.2022 на адресу суду надійшла заява позивача про додаткове забезпечення позову у даній цивільній справі, у якій позивач повторно просить накласти арешт на нерухоме майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 , а саме на 1/3 частки права власності на квартиру загальною площею 66,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також накласти арешт на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінал» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП» () та заборонити ОСОБА_2 відчужувати його частку розмір внеску до цих статутних капіталів у межах суми заявлених вимог 45979 доларів США.

Така заява мотивована тим, що позивач подав заяву про зміну предмета позову, унаслідок чого грошові вимоги до відповідача збільшились на 2979 доларів США. Крім цього, позивач долучив відповідь професійного оцінювача ТОВ «Захід-Експерт» про орієнтовну вартість уже обтяженого судом майна відповідача, у якій зазначено, що така вартість може становити 18846 доларів США. За таких підстав та враховуючи наведене позивачем обґрунтування необхідності постановлення додаткової ухвали про обтяження іншого належного відповідачу майна із зазначенням ризиків недостатності вже застосованих обтяжень, позивач просить задовольнити заяву про додаткове забезпечення позову від 18.04.2022.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2022 заява про додаткове забезпечення позову повернута заявнику. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30.05.2022 скасовано вказану ухвалу та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2022 витребувано від представника позивача оригінал заяви ОСОБА_1 від 18.04.2022 про додаткове забезпечення позову у даній цивільній справі із зазначеними у ній додатками. 20.06.2022 витребувані документи надані суду.

Крім цього, 09.06.2022 позивач подав до суду заяву про уточнення заяви про додаткове забезпечення позову від 18.04.2022. У цій заяві позивач зазначив, що на даний час суд прийняв до розгляду заяву про зміну предмета позову, внаслідок чого позовні вимоги збільшені. Також відновив роботу Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та нотаріусам надано право посвідчувати та здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна. Крім цього, позивач звертає увагу на неналежну процесуальну поведінку відповідача під час розгляду даної цивільної справи, спрямовану, на думку позивача, на затягування розгляду справи. Також позивач звертає увагу, що наявні позови інших осіб до відповідача про повернення грошових коштів.

При цьому позивач уточнив свої вимоги та просить накласти арешт на нерухоме майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 у межах суми заявлених вимог 45979 доларів США, а саме:

1. нежитлові будівлі загальною площею 758 кв. м (жерстяний цех під літ. «Б» площею 681,8 кв. м, склад під літ. «З» площею 54,7 кв. м, прохідна під літ. «М» площею 21,5 кв. м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. будівлю загальною площею 816,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

3. нежитлове приміщення загальною площею 462,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

4. нежитлове приміщення загальною площею 123,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 ;

5. нежитлове приміщення загальною площею 116,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 ;

6. нежитлове приміщення загальною площею 166,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 ;

7. 1/3 частки права власності на квартиру загальною площею 66,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

8. земельні ділянки площею 0,3771 га, кадастровий номер :003:0505 та площею 1,7878 га, кадастровий номер :01:001:2050.

Крім цього, 20.06.2022 позивач подав додаткові пояснення до заяви від 18.04.2022, у яких зазначив, що додаткове забезпечення позову при отриманні інформації про нове майно та додаткові обставини відповідає судовій практиці, що склалася в Україні. Також позивач вважає, що відповідач перереєструє своє майно на інших осіб з метою невиконання судового рішення. Крім цього, відносно відповідача розпочате досудове розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство в особливо великих розмірах) в межах кримінального провадження № 0000796 від 10.06.2022. При цьому, як зазначає позивач, відповідач використав отримані кошти для відпочинку за кордоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи позивача, викладені у поданих заявах та поясненнях, а також дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються заяви про додаткове забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд встановив, що предметом позову ОСОБА_1 є стягнення коштів за договором позики від 01.10.2019 у сумі 42000 доларів США, процентів за користування позикою у сумі 1097 доларів США та 3 % річних за період прострочення повернення боргу за договором позики у сумі 2882 долари США.

При цьому ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2022 вже вирішено питання про забезпечення позову у даній цивільній справі та заборонено власнику ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження нерухомого майна, а саме: будівель та споруд загальною площею 1102,7 кв. м, в які входять цегляний будинок контори літери «А», цегляна прибудова літери «а1», цегляний леварний цех літери «Б», цегляна прибудова «б1», цегляний ливарний цех літери «В», цегляна прибудова літери «в1», кам`яний підвал літери «в2», цегляний ливарний цех літери «Д», цегляна прибудова літери «д1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження чи обтяження нерухомого майна, а саме: будівель та споруд загальною площею 1102,7 кв. м, в які входять цегляний будинок контори літери «А», цегляна прибудова літери «а1», цегляний леварний цех літери «Б», цегляна прибудова «б1», цегляний ливарний цех літери «В», цегляна прибудова літери «в1», кам`яний підвал літери «в2», цегляний ливарний цех літери «Д», цегляна прибудова літери «д1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

При прийнятті такого рішення суд враховував, що на час розгляду заяви про забезпечення позову ціна позову становила 42000 доларів США, і суд вважав, що вартість такого належного відповідачу нерухомого майна у разі його примусового відчуження може повністю забезпечити виконання рішення суду та задоволення майнових вимог позивача у випадку прийняття судом рішення на користь останнього.

Указана ухвала суду від 17.03.2022 позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили, що фактично свідчить про згоду позивача з таким прийнятим судом рішенням.

Щодо нових обставин та доводів, про які вказав у своїх додаткових заявах та поясненнях позивач, суд зазначає таке.

У листі директора ТОВ «Захід-Експерт» Гайдамахи І. № 08/04 від 08.04.2022 зазначено, що ТОВ «Захід-Експерт», яке діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 16/21 від 18.01.2021, проаналізувавши вартість нерухомості в Тернопільській області та зважаючи на воєнний стан в Україні, вважає, що ринкова вартість нерухомого майна, на яке ухвалою від 17.03.2022 з метою забезпечення позову вже накладено обтяження, може становити 551350 грн, тобто 18846 доларів США.

Так, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

При цьому документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону).

Відтак суд не вважає, що наданий позивачем лист № 16/21 від 18.01.2021 є документом, який у розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» може підтверджувати вартість зазначеного вище нерухомого майна та спростовувати висновки суду, викладені в ухвалі від 17.03.2022, щодо достатності застосованого заходу забезпечення позову для задоволення вимог позивача у разі прийняття рішення на його користь.

Так само прийняття судом заяви про зміну предмета позову та збільшення ціни позову на 3979 доларів США не є настільки вагомим, зважаючи на вже заявлену ціну позову 42000 доларів США, щоб накладати арешт на додаткове належне відповідачу майно. При цьому знову ж таки, приймаючи до уваги загальну площу нерухомого майна 1102,7 кв. м, яке суд вже заборонив відчужувати, та відповідно і вартість такого майна, суд вважає, що заборона відчуження даного нерухомого майна до прийняття остаточного рішення у цій цивільній справі цілком здатна гарантувати виконання рішення суду у майбутньому навіть з урахуванням нової ціни позову.

Щодо неналежної, на думку позивача, процесуальної поведінки відповідача під час розгляду даної цивільної справи, суд зауважує, що такі обставини не можуть бути підставою для забезпечення позову. Так само суд вважає, що пред`явлення позовів іншими особами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не доводять необхідність додаткового накладення арешту на майно відповідача у межах розгляду цієї цивільної справи.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, а в даному випадку і просто посилання на недостатність вже раніше застосованого заходу забезпечення позову, не є належною підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На підставі викладеного суд зауважує, що тягар доказування того, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути чи зменшитись за кількістю, а також, що раніше застосований судом захід забезпечення позову не зможе забезпечити виконання рішення у майбутньому, покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову, та такі обставини підлягають доказуванню на загальних підставах в порядку приписів статей 77-80 ЦПК України.

Однак вимоги, заявлені позивачем у додатковій заяві про забезпечення позову, належними та достатніми доказами не доведені.

Відтак суд вважає співмірним та справедливим, а також таким що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів позивача, наявність вже вжитих раніше заходів забезпечення позову та не вбачає підстав для вжиття додаткових заходів, а тому доходить висновку, що заява позивача не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77-80, 149-153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про додаткове забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська