Справа № 727/3500/21
Провадження № 2/727/368/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Івасишин О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" (місце знаходження: м. Київ, вул. Пердставлинська 11, код ЄДРОПУ 39827967) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач - Товариства з обмеженною відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що між ПАТ «КБ» Хрещатик» та відповідачем було укладено кредитний договір кредитний договір №278Г-18022014 від 18.02.2014 року, а 10.11.2015 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці стягнуто з відповідача на корить банку заборгованість у розмірі 26028,88 грн., та судових витрат 1218,00 грн.

05.05.2020року відбувся аукціон з продажу прав вимоги банку за лотом, та відповідно до протоколу № ІІА-ЕА-2020-04-10-000007-Ь від 05.05.2020 року переможцем аукціону стало ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал», в тому числі ТОВ «ФК» Профкапітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту та, незважаючи на повідомлення, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Просив стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі.

Рух справи та позиція сторін.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.05.2021 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №278Г- 18022014 від

18.02.2014в розмірі 7 126 (сім тисяч сто двадцять шість) гривень 29 копійок, а саме: інфляційні втрати - в сумі 4 817,55 гривень, 3 % річних - в сумі 2 344,74 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.08.2021 року вищезазначене заочне рішення суду скасовано, справу призначено до судового розгляду.

23.09.2021 року представником відповідача, адвокатом Ткач Ф.Г. скеровано до суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення по справі, відповідно до якого позовні вимоги відхиляє в повному обсязі. Зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 278Г-18022014 від 18.02.2014 року, за яким банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредиту розмірі 20 000,00 грн., строком на 26 місяців та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Черніві від 10.11.2015 року № 727/7528/15-ц позов ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 26 028,88 грн. та судових витрату розмірі 1 218,00 грн., а всього 27 246,88 грн. (а.с.7). Відповідно банком було направлено виконавчий лист до органів державної виконавчої служби до виконання; 14.06.2017 року після перебування на примусовому виконанні в Чернівецькому МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчий лист на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» [відсутність майна у боржника на яке може бути звернено стягнення) був повернутий стягувачу - ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК». В подальшому між ПАТ КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК Профкапітал» було укладено договір №000007/Ф про відступлення вимоги від 04.06.2020 року, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 . Посилається на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.10.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» задоволено частково, замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ Хрещатик» на ТОВ «ФК «Профкапітал», але відмовлено в поновлені строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, (а.с. 15-16) Зазначає, 23.12.2020 року ФК «Профкапітал направлено на адресу ОСОБА_1 претензію в якій боржника повідомлено що за рахунок прострочення виконання умов кредиту, на суму боргу у розмірі 27246,88 грн., підлягають нарахуванню 3% річних та інфляційних витрат за період часу з 22.12.2017 року по 22.12.2020 року (а.с. 17-19). При цьому, позивачем в позові було заявлено до стягнення інфляційні та 3 % річних, які ним були нараховані відповідачу на суму позики з квітня 2018 року по квітень 2021 року. Аргументує, що виходячи з того, що судовими рішеннями у справі 727/7528/15-ц, які набрали законної сили, відмовлено стягувану(позивачу) у поновленні строку для пред`явлення його до виконання, тобто його вимоги, які виникли на підставі рішення суду, не можуть бути захищені в судовому (примусовому) порядку, між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть бути застосовані приписи статті 625 ЦК України щодо нарахування та стягнення інфляційних та 3 % річних. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

01.10.2021 року представником позивача ТОВ «ФК Профкапітал», адвокатом Бут Н.А. скеровано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що сам по собі факт того, що позивачу відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа по справі № 727/7528/15-ц до виконання, свідчить лише про те, що позивач не може реалізувати своє право на примусове виконання рішення суду та ні в якому разі не може бути підставою для висновку, що між позивачем та відповідачем існує натуральне зобов`язання, оскільки вимоги позивача базуються на рішенні суду по справі № 727/7528/15-ц, яке є чинним та не виконаним на даний момент, ані в примусовому порядку, ані в добровільному. Аргументує, оскільки заборгованість за кредитним договором № 278Г-18022014 від 18.02.2014 року була стягнута з відповідача рішенням суду станом на 10.11.2015 року і таке грошове зобов`язання не було виконане, то на підставі ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення з останнього інфляційних витрат, а також 3% річних від простроченої суми, за період прострочення виконання рішення суду. Стверджує, що в актуальній на даний час постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16 визначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Також зазначає, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення; Позивач має законне право, яким і скористався, пред`явити вимоги до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України за період часу з 08.04.2018 по 08.04.2021 [з урахуванням позовної давності в три роки). Просить суд взяти до уваги доводи наведені у відзиві на позовну заяву, які на його думку підтверджують законність заявлених позовних вимог позивача та є підставою для задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» у повному обсязі.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» Бут Н.А. в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду скерувала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги просила задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, його представник адвокат Ткач Ф.Г. скерував до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його та відповідача участі, при цьому доводи викладені у відзиві на позов підтримують в повному обсязі та позовні вимоги просять відхилити.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.ЗЗ рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.І ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права.

У справі Веllet V. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом належними доказами встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 278Г-18022014 від 18.02.2014 , за яким Банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн., строком на 26 місяців та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2015 року №727/7528/15-ц позов ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 26 028,88 грн. та судових витрат у розмірі 1 218,00 грн. (а.с.7).

Шевченківським районним судом м. Чернівці на виконання рішення від 10.11.2015 року видано виконавчий лист №727/7528/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» заборгованості у розмірі 26 028,88 грн., судових витрат 1 218,00 грн. (а.с.8)

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52428230 від 1406.2017 року державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області виконавчий лист №727/7528/15-ц на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність майна у боржника на яке може бути звернено стягнення) був повернутий - ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», (а.с.9)

05.05.2020 року відбувся аукціон з продажу прав вимоги банку за №СЬ16И617663. Згідно протоколу №ІІА-ЕА-2020-04-10-000007-Ь переможець аукціону - ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКАПІТАЛ». (а.с.10)

За результатами аукціону між ПАТ КБ`Хрещатик» та ТОВ «ФК Профкапітал» було укладено договір № 000007/Ф про відступлення вимоги від 04.06.2020 року, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку права, а новий (кредитор) банк набув право вимоги до позичальників (а.с.11-12)

Пунктом 2 Договору передбачено, що розмір прав вимог, які переходять нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору, а саме в реє договорів право вимоги за якими відступаються та боржників за таки

договорами в якому є зареєстрований відповідач ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) кредитний договір №278Г-18022014 від 18.02.2014 року та станом на 04.06.2020 року загальна сума заборгованості становить 42679,64 грн. (а.с.11- 14)

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.10.2020 року заяцг Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітада задоволено та замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ Хрещатик», на ТОВ «ФК`Профкапітал» (а.с.15-16).

23.12.2020 року Фінансовою компанією «Профкапітал» направлено на адресу ОСОБА_1 претензію в якій боржника повідомлено, що за рахунок прострочення виконання умов кредиту, на суму боргу у розмірі 27246,88 грн, підлягають нарахуванню 3% річних та інфляційних витрат за період часу з 22.12.2017 року по 22.12.2020 року (а.с.17-19)

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.І ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливупозовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: 1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; 2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; 3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) зроблено висновок, що «натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 листопада 2018 року у справі №372/1036/15-ц (провадження № 14-252цс18) зробила висновок про те, що «виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону».

Беручи до уваги заочне рішення Шевченківського районного суду м. Черніві від 10.11.2015 року №727/7528/15-ц, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52428230 від 1406.2017 року, ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.10.2020 року, якою відмовлено в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вимоги стягувача, які виникли на підставі рішення суду, не можуть бути захищені в судовому (примусовому) порядку, між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть застосовуватись положення статті 625 ЦК України.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1,ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без посередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені вирішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть застосовуватись положення між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть застосовуватись положення статті 625 ЦК України, та в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором №278Г- 18022014 від 18.02.2014 в розмірі 7 126 гривень 29 копійок, а саме: інфляційні втрати - в сумі 4 817,55 гривень, 3 % річних - в сумі 2 344,74 грн., слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 261, 263, 267,509, 625 ЦК України, керуючись ст. ст.4,76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська 11, суми заборгованості за кредитним договором № 278Г- 18022014 від 18.02.2014 в розмірі 7 126 (сім тисяч сто двадцять шість) гривень 29 копійок, а саме: інфляційні втрати - в сумі 4 817,55 гривень, 3 % річних - в сумі 2 344,74 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.01.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.