Провадження № 2/947/466/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, про відшкодування майнової шкоди -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля внаслідок падіння дерева 08.03.2019 року, у розмірі 222 654,00 грн., та судові витрати.

Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позову вважає недоведеним наявність вини саме Виконавчого комітету Одеської міської ради а також розмір заподіяної матеріальної шкоди.

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Одеси 01.12.2021 року ( а/с 2 ) та оплачена судовим збором у розмірі 2226,54 грн.(а/с 1 ).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021 року головуючим у справі визначено Луняченко В.О. ( а/с 82).

Ухвалою суду від 03.12.202 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження із викликом сторін ( а/83 ).

14.01.2022 року від представника Виконавчого комітету Одеської міської ради Ю.-В. О. Романець надійшов відзив на позов (а/с 87).

26.01.2022 року від позивача до суду надано відповідь на відзив ( а/с 112).

Ухвалою суду від 24.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення по справі судової експертизи для встановлення пошкоджень транспортного засобу позивача та розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як встановлено у судовому засіданні на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Subaru Forester», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а.с. 47).

08 березня 2019 року ОСОБА_1 залишив належний йому автомобіль біля будинку №8 по проспекту Небесної Сотні в м. Одесі, в кому проживають його родичі. Приблизно о 18 год.45 хв., того ж дня, сталося падіння дерева на 5 автомобілів, які були припарковано біля будинків №8 і АДРЕСА_1 ( в тому числі і на автомобіль позивача ), в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 222654,52 грн. Розмір матеріальної шкоди власнику автомобіля визначена фахівцем - суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 та підтверджується звітом №1903193 ( а.с. 48).

Відповідно до талону-повідомлення №027043 Київського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області 09.03.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 щодо падіння дерева на його автомобіль марки «Subaru Forester», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні між будинками № 8 та № 10 (а/с 28,29).

Після події ОСОБА_1 та інші власники пошкоджених при зазначених обставинах автомобілів 13.03.2019 року звертались до Київської РА ОМР щодо огляду оцінки збитку, завданого автомобілю. Листом від 19.03.2019 року Київська РА ОМР повідомили, що вказане питання не відноситься до компетенції органу, оскільки він не являється балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків та автомобільних стоянок (а/с 39).

Також позивач звертався до Департаменту міського господарства Одеської міської ради та у відповідь отримав лист від 29.03.2019 року № Т-1034, відповідно до якого повідомлено, що на виконання резолюції першого заступника міського голови Орловського А.І. від 15.03.2019 року № 34-К-1874 Департаментом міського господарства взято до уваги заяву від 13.03.2019 року щодо запрошення представника підприємства на огляд оцінки збитку, завданої автомобілю від падіння дерева (а/с 37).

Відповідно до відповіді КП «Міськзелентрест» від 11.03.2019 року № 333 зелені насадження, розташовані за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 10 не знаходяться на балансі та не утримуються КП «Міськзелентрест», (а/с 35).

За аналогічними обставинами рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2020 року по справі №947/1820/20 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль позивача 08.03.2019 року біля будинків АДРЕСА_2 . Рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду 15.07.2021 року ( а/с 20, 23).

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані з відшкодуванням матеріальної шкоди врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При розгляді питання визначення особи відповідальної за пошкодження майна позивача , яке відбулось внаслідок падіння дерев, а судом враховуються положення Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон), Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), Закону України «Про місцеве самоврядування».

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання; зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Відповідно до ст. 5 цього Закону управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 10 цього Закону до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо

За п. 2 ч. 1 ст. 13 цього ж Закону до об`єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 вказаного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до ст. 25 цього Закону утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 28 Закону охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

За ч. 5 цієї ж статті у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. А згідно з ч. 3 самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.

Відповідно до п. 2.1 Правил балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Зелені насадження обмеженого користування - насадження на територіях громадських і житлових будинків, шкіл, дитячих установ, вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, профтехучилищ, закладів охорони здоров`я, промислових підприємств і складських зон, санаторіїв, культурно-освітніх і спортивно-оздоровчих установ та інші.

До об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, зокрема, зелені насадження прибудинкової території (п. 3.1). Об`єкти благоустрою зеленого господарства використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони і утримання відповідно до цих Правил (4.1).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності (5.1.).

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів (п. 5.5).

Відповідно до п. 6.2. Правил балансоутримувачі об`єкта зобов`язані: утримувати в належному санітарно-технічному стані об`єкт благоустрою (виконання заходів, затверджених місцевими органами самоврядування); не допускати внесення змін в архітектурно-планувальне рішення, зокрема фарбування монументів, пам`ятників, скульптур без погодження з відповідними органами; дотримуватись технологій догляду, експлуатації та ремонту, регулярно проводити заходи щодо запобігання передчасному зносові об`єктів; усувати пошкодження інженерних мереж, які обслуговують даний об`єкт, наслідки аварій, стихійного лиха; проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою відповідно до планів та в межах виділених державними адміністраціями в м. Києві та органами місцевого самоврядування коштів; брати участь у роботі комісій з прийняття в експлуатацію нових реконструйованих та капітально відремонтованих об`єктів; брати участь у роботі комісій з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення; розробляти перспективні та пріоритетні напрями розвитку об`єктів благоустрою зеленого господарства; контролювати дотримання технології виконання робіт, правил охорони зелених насаджень підрядними організаціями на об`єктах благоустрою; готувати зведені звіти з питань розвитку та утримання об`єктів благоустрою та надання їх місцевим органам самоврядування; визначати обсяги збитків, заподіяних внаслідок пошкодження об`єктів благоустрою зеленого господарства.

Відповідно до п. 7.2 Правил охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок їх власників або орендарів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Згідно з п. 9.1.12 Правил аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Відповідно до п. 12.1. весняний огляд проводять з метою перевірки стану насаджень, газонів, квітників, доріжок, площадок та інших елементів благоустрою. Під час огляду уточнюють обсяги робіт з поточного ремонту, садіння дерев та чагарників, багаторічних рослин, газонів. За даними обстежень складають акт та перелік заходів, необхідних для підготовки об`єктів до експлуатації в літній період. Під час осіннього огляду перевіряється готовність об`єктів благоустрою до зими і складається акт. Періодичність проведення часткових оглядів визначає балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження (п. 12.2).

Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки. Форма акта (додаток 4).

В контексті вище зазначених норм суд звертає увагу на те, що законом чітко врегульовано, що зелені насадження перебувають під контролем, наглядом, охороною органу місцевого самоврядування, який має відповідний обсяг повноважень щодо утримання зелених насаджень на відповідній території.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень (п. 39 постанови КЦС ВС від 04.09.2019 року, справа №200/22129/16).

Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.

Згідно з п.п.10,11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами.

Отже, законом та підзаконними нормативно-правовими актами врегульовано та надано право органу місцевого самоврядування передавати відповідні об`єкти на баланс підприємств, установ, організацій, які отримуючи статус балансоутримувача відповідного об`єкта, отримують ряд прав і обов`язків щодо його утримання та обслуговування.

Разом з тим, як встановлено судом виконавчим комітетом Одеської міської ради не визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розташовані навпроти 6-7 під`їздів багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 . Так до суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження передачі відповідних об`єктів зелених насаджень, які знаходяться біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 у встановленому законом порядку так само як і не визначено балансоутримувача об`єктів благоустрою зеленого господарства (вказана позиція узгоджується з висновком КЦС ВС, викладеним в постанові від 04.09.2019 року в справі №200/22129/16).

У відповідності до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладений обов`язок забезпечити належне та безпечне утримання зелених насаджень на території міста, в тому числі на прибудинкових територіях шляхом створення відповідного органу або передачі насаджень балансоутримувачу у встановленому законом порядку. Відтак, обов`язок з відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок падіння гілки з дерева у даному випадку повинно бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради.

У матеріалах справи, на думку суду, наявні достатні достовірні докази падіння 08.03.2019 року дерева між будинками № 8 та АДРЕСА_3 на автомобіль позивача, що також було зафіксовано правоохоронними органами у встановленому законом порядку. Будь-яких спростовуючих відомостей існування даної обставини відповідач до суду не надав.

Також суд приходить до висновку про те, що позивачем надані допустимі і належні докази на підтвердження розміру спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 222 654,52 грн., у вигляді звіту №1903193 про оцінку автомобілю марки «Subaru Forester», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 12 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 ( а/с 58).

Крім того, до проведення оцінки, завданої шкоди до Київської РА ОМР та Департаменту міського господарства Одеської міської ради направлялись листи-повідомлення щодо проведення звіту з запрошенням представників. Департаменту міського господарства ОМР повідомили, що вказана інформація взята до уваги. Разом з тим, представники вказаних органів не з`явились на проведення оцінки збитків. Заявляючи клопотання про призначення по справі експертизи для оцінки розміру матеріальної шкоди представник відповідача не враховувала факт того, що автомобіль вже було відремонтовано, а інших доказів які б поставили під сумнів розмір матеріальної шкоди визначеної звітом ., до суду не подав, обмежившись лише заявою на некоректне посилання в оцінці на використані довідкові та нормативні джерела та сайт «Auto.ria.com». Разом з тим, вказані посилання представника відповідача не доводять хибність висновків оцінювача та не спростовують розмір завданої шкоди. Тому, суд приймає вищезазначений звіт як доказ розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу.

6.Розподіл судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У даному випадку судові витрати понесені позивачем у загальному розмірі 3326 , 54 гривень, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2226,54 гривень, та витрат на проведення звіту оцінки розміру матеріальної шкоди у розмірі 1000 гривень та 100 гривень, витрачених на подання доказів, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради( , місцезнаходження: 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1 ), про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок падіння 08.03.2019 року дерева на автомобіль позивача.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) з Виконавчого комітету Одеської міської ради( ) матеріальну шкоду завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 222654 ( двісті двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) з Виконавчого комітету Одеської міської ради( ) судові витрати у загальному розмірі 3326 ( три тисячі триста двадцять шість ) гривень, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2226,54 гривень, та витрат на проведення звіту оцінки розміру матеріальної шкоди у розмірі 1000 гривень та 100 гривень, витрачених на подання доказів.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повне судове рішення складене 06.06.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.