Справа № 513/491/22
Провадження № 2/513/256/22
Саратський районний суд Одеської області
23 червня 2022 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява на відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.
Частиною 4 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011 року встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" з 1 січня 2022 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 грн.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,80 грн. (2481 грн. х 0,4)
Всупереч положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач до позовної заяви не надав документів, що підтверджують сплату ним судового збору у встановлених порядку і розмірі. У позовній заяві послався на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".
Пунктом 22 ст.1 зазначеного Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Частина 3 ст. 33 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлює, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
При цьому послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє , використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У відповідності до частини 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України "Про судовий збір".
Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка була чинною до 01 вересня 2015 року) було встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, статтю 5 Закону України "Про судовий збір" викладено в новій редакції, у якій не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Таким чином, в даний час відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України "Про судовий збір", то саме цей Закон підлягає застосуванню.
Ураховуючи, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" в даний час не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частиною 12 ст. 28 ЦПК України також визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Обґрунтовуючи підсудність справи Саратському районному суду Одеської області позивач послався на те, що місцем виконання виконавчого документу є місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна. Позивач зазначає, що місцем його проживання є АДРЕСА_1 .
Однак, до позовної заяви не долучено доказів щодо адреси місця проживання чи місця перебування позивача, зареєстрованої у встановленому законом порядку, що позбавляє суд можливості визначити територіальну підсудність позовної заяви.
Частинами 1, 2 ст.177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Проте, до позовної заяви не додано доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачам копій поданих до суду документів, а додано лише квитанцію про направлення позову з додатками третій особі ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Таким чино, позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
Керуючись статями 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.
Надати позивачу строк п`ять днів для усунення недоліків, починаючи з дня вручення копії ухвали.
Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А. І. Бучацька