Справа № 459/3359/21 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/1329/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Приступою Левом Любомировичем, на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2022 року (повний текст складено 17 травня 2022 року), у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

в жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 888 грн 88 коп. та 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Позов мотивовано тим, що 31 липня 2021 року о 16:20 год. на вул. Корольова, 14 в м. Червонограді Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. На місці події між сторонами було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого відповідач визнав свою вину у вказаній пригоді. У визначений законом строк позивач повідомив страхову компанію відповідача про ДТП. Внаслідок зазначеної пригоди транспортному засобу позивача було завдано пошкоджень, вартість завданих матеріальних збитків, без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, становить 32 015 грн 97 коп. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було нараховано страхове відшкодування у сумі 11 127 грн 09 коп., проте, враховуючи, що розмір франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідача ОСОБА_1 становить 2 600,00 грн, позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 8 527 грн 09 коп. Враховуючи те, що фактичний розмір шкоди завданий автомобілю позивача складає 32 015 грн 97 коп., винуватець зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі 23 488 грн 88 коп., що становить різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром завданої винуватцем шкоди.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 888 грн 88 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908,00 грн судового збору.

06 червня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового подав апеляційну скаргу на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2022 року, підписану адвокатом Приступою Левом Любомировичем.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено розмір дійсної шкоди, завданої йому діями відповідача. Такими доказами не можуть бути ремонтна калькуляція та акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складені страховиком. Окрім цього, при виплаті страхового відшкодування між позивачем та страховиком досягнуто згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, що вбачається із долученої позивачем до позовної заяви відповідної заяви, адресованої страховику, та розрахунок страхового відшкодування, здійснений останнім. Наведене також свідчить про те, що розмір дійсної шкоди не визначався і страховиком, а розмір дійсної шкоди за цими документами становить 11 127 грн 09 коп., яка за мінусом франшизи відшкодована позивачу. Щодо франшизи, така сплачена відповідачем позивачу добровільно, що визнається останнім в позовній заяві.

У червні 2022 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, підписаний адвокатом Брухом Андріє Олексійовичем, в якому міститься прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований законність та обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини вчинення ДТП, за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка мала місце 31 липня 2021 року о 16:20 год. на вул. Корольова, 14 в м. Червонограді Львівської області, а також вина ОСОБА_1 у її спричиненні, отримання позивачем від страховика винуватця 11 127 грн 09 коп. страхового відшкодування, та від відповідача 2 600,00 грн франшизи, які встановлені судом першої інстанції повно та всебічно, учасниками справи не оспорюються.

З матеріалів справи убачається та встановлено місцевим судом, що згідно із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 05 серпня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 16 від 06 серпня 2021 року, була визначена сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті потерпілій стороні в розмірі 11 127 грн 09 коп. за виключенням розміру франшизи в розмірі 2 600,00 грн, остаточна сума, що підлягала виплаті склала 8 527 грн 09 коп., яка згідно виписки за картковим рахунком ОСОБА_2 від 10 серпня 2021 року про переказ страховиком страхового відшкодування згідно страхового акту № 16 від 06 серпня 2021 року позивачу виплачена у повному обсязі.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що дослідженню підлягають обставини щодо визначення розміру шкоди, завданої в результаті ДТП майну позивача, а саме транспортному засобу марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 , а також її доведеності, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі положень статті 1194 ЦК України..

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статті 3 та 5 цього Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик, керуючись нормами статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом з цим відповідно до абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з частиною другою статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктами 2.3. та 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.200 № 1335/5/1159) визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Ця Методика розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (пункт 1.1.)

Згідно з пунктом 1.3. вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (підпункт «д» та «е» пункту 1.4.).

Абзацом дев`ятим частини другої статті 7 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимога Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку, суд повинен був у порядку, визначеному процесуальним законом, роз`яснити сторонам про необхідність призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, а також наслідки непризначення відповідної експертизи та положення щодо належності та допустимості доказів».

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (див. постанову Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 461/2217/19 (провадження № 61-9194св20)).

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №522/1597/15-ц (провадження № 61-12079ск18) дійшов висновку, що «Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що Проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках. Таким чином, аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для стягнення з винуватця ДТП вартості збитків є наявність вини такої особи у скоєнні ДТП та оцінка розміру завданої шкоди у відповідності до Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справа № 686/17155/15-ц (провадження № 61-18840св18) зазначено таке: «Оскільки страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності)».

Саме на цей висновок посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Однак, поза увагою суду залишилося те, що у цій справі був наявний висновок автотоварознавчого дослідження, яким визначено розмір збитків, завданих автомобілю.

У справі, що переглядається відсутні належні та допустимі докази розміру завданих майну позивача збитків, незважаючи на той факт, що йому виплачено страхове відшкодування у погодженому із страховиком розмірі, без проведення останнім оцінку розміру збитків.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскаржуване рішення слід скасувати, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. У цьому зв`язку, не підлягають розподілу судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в суді першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної, сплачений відповідачем судовий збір за її подання у розмірі 1 362 грн 00 коп. підлягає стягненню на його користь з позивача.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Приступою Левом Любомировичем, задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00 коп. сплачений за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 червня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич