Справа № 732/101/22
Провадження 2/732/196/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

у присутності секретаря Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами (08200, Київська область. М.Ірпінь, вул.Стельмаха, 9-а, оф.203, ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), Городнянський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (15000,Чернігівська область, м.Городня, вул.Троїцька, 15),-

УСТАНОВИВ:

Адвокат Слєпченко С.А., діючи на підставі ордера про надання правничої допомоги серії СВ № 1026286 від 25.01.2022, в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича № 10514 від 10.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4871,23 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з листа Городнянського відділу державної виконавчої служби позивачка дізналася про існування виконавчого провадження №67589658, відкритого на підставі виконавчого напису №10514 від 10 жовтня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами заборгованості за кредитним договором в розмірі 4871,23 грн. Жодних документів від приватного нотаріуса Гуревічова О.М. з приводу вчинення виконавчого напису позивачка не отримувала.

Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм Закону України „Про нотаріат та Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості має проводитись відповідно до умов кредитного договору. Приватний нотаріус Гуревічов О.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості. Відповідач не направляв позивачці вимогу про усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою та оспорити вимоги ТОВ „Фінансова компанія управління активами.

Позивачка також звертає увагу суду на те, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року „Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі в частині стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином, за твердженням позивачки, вчинення нотаріусами виконавчих написів щодо стягнення заборгованості можливе виключно за договорами, які посвідчені нотаріально.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивачки з проханням провести судові засідання без участі сторони позивача, заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с.3)

Відповідач - ТОВ „Фінансова компанія управління активами про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.32). Директор Товариства ОСОБА_2 10.05.2022 подав заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №10514 від 10.10.2019 таким, що не підлягає виконанню. У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , просив стягнути з ТОВ „Фінансова компанія управління активами судовий збір за подання цієї позовної заяви у розмірі 50% з огляду на визнання відповідачем позовних вимог (а.с. 45).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про дату,час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. (а.с.30)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином. (а.с. 33) Заперечень, пояснень або заяв з процесуальних питань до суду від нотаріуса не надходило.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У силу ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази у справі, суд установив наступне.

Судом установлено, що 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 10514, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за кредитним договором №4640/616DCLSKPS від 19.11.2013, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ „Платинум Банк, та плату за вчинення виконавчого напису на загальну суму 4871,23 грн. (а.с.61)

Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що 19 листопада 2013 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ „Платинум Банк кредитний договір №4640/616DCLSKPS, строк платежу за яким настав, а боржником допущено прострочення платежів. У подальшому ПАТ „Платинум Банк відступило право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів, останнє - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Загальна сума заборгованості становить 4871,23 грн, з яких: 2012,43 грн - заборгованість за тілом кредиту; 145,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 2563,80 заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. (а.с.61)

На підставі виконавчого напису нотаріуса головним державним виконавцем Городнянського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Маклюк О.П. 19 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67589658. (а.с.62)

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому на момент судового розгляду цієї справи є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зокрема, скасовано пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким було передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначено, що у зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції від 29 листопада 2001 року. Вказаною редакцією було передбачено вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригінала нотаріально посвідченої угоди.

Таким чином, як на момент вчинення нотаріусом Гуревічовим О.М. виконавчого напису № 10514 від 10.10.2019, так як і на час розгляду цієї справи, обов`язковою умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором є нотаріальне посвідчення такого договору.

Водночас договору надання позики, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ „Платинум Банк, який посвідчений нотаріально, до справи не надано.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимість доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічому О.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивачки за нотаріально посвідченим кредитним договором.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також не пересвідчився в отриманні позивачкою вимоги відповідача про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд, керуючись принципом змагальності сторін, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених у справі обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , слід задовольнити у повному обсязі, визнавши спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 133, 137, 141, 142 ЦПК України, за змістом яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України та той факт, що ухвалою суду від 31.01.2022 позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подачу цього позову, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50% судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову, що загалом становить 744,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.141, 142, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис № 10514 від 10 жовтня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ Фінансова компанія управління активами з ОСОБА_1 4871,23 грн, - визнати таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія управління активами на користь держави 744,30 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.06.2022.

Суддя М.В.Лиманська