ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 646/7375/16

провадження № 22-ц/818/817/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2021 року в складі судді Шелест І.М.,

у с т а н о в и в :

14 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-701/407/2008 від 11 липня 2008 року в розмірі 6 725 481,18 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - на квартиру АДРЕСА_1 , що належать відповідачам на праві власності: 3/4 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 14 січня 1994 року за реєстровим № 9-94-2675, зареєстрованим ХМБТІ за реєстровим № П-9-1804; 1/4 частина належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 червня 2008 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-2861, зареєстрованим ХМБТІ за реєстровим № 23685993, номер запису П-9-1804, шляхом продажу предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством "ОТП банк" (далі - ПАТ «ОТП «Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна") з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, в тому числі з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір в розмірі 3654,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

11 квітня 2016 року ОСОБА_4 представник - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 29 квітня 2015 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 липня 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, а також звіт про оцінку іпотечного майна на момент ухвалення рішення.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2018 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-701/407/2008 від 20 квітня 2017 року в загальному розмірі 8 334 359, 91 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру, загальною площею 58,3 кв. м, житловою площею 33,1 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить відповідачам. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

27 березня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харків надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2018 року, в якій заявник також просить суд поновити пропущений строк на подання заяви.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харків від 02 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харків від 14 березня 2018 року - повернуто заявнику.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2018 року постановлено не в заочному порядку, отже може бути оскаржено в апеляційному порядку.

06 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що копія рішення суду першої інстанції в день його проголошення їй не вручалась, про існування рішення їй стало відомо на стадії його примусового виконання у зв`язку з виселенням з квартири. Вважає, що рішення, повний текст якого вона отримала 10 березня 2020 року, ухвалено в заочному порядку.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини другої статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2018 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-701/407/2008 від 20 квітня 2017 року в загальному розмірі 8 334 359, 91 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру, загальною площею 58,3 кв. м, житловою площею 33,1 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить відповідачам. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

27 березня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харків від 02 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харків від 14 березня 2018 року - повернуто заявнику.

Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 282 ЦПК України визначено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Частинами другою та третьою статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Тлумачення статей 284, 287, 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у резолютивній частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2018 року зазначено, що рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина перша, друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції не ухвалював рішення в заочному порядку.

Умови проведення заочного розгляду справи, передбачені статтею 280 ЦПК України, були відсутні.

Справа розглянута за наявності позивача та представника відповідачів, який надавав свої пояснення в судовому засідання 07 грудня 2016 року. Отже, рішення суду першої інстанції відповідно до частини третьої статті 288 ЦПК України підлягає оскарженню сторонами у загальному порядку, а саме відповідно до глави 1 розділу V ЦПК України «Апеляційне провадження», встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання апеляційної скарги.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відсутні підстави для прийняття заяви про перегляд рішення Червонозаводського районного суду м. Харків від 14 березня 2018 року, оскільки рішення підлягає оскарженню у загальному порядку. Відповідачка не позбавлена можливості подати апеляційну скаргу в Харківський апеляційний суд.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи та не отримувала повний текст рішення є підставою для поновлення строку під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук