Справа № 466/9941/21
Провадження № 2/466/640/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

секретаря с/з Семків Х.І.

справа №466/9941/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», Моторно (транспортного) страхового бюро України, товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

26.10.2021 представник позивача адвокат Качмар Анна Іванівна звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовною заявою до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», Моторно (транспортного) страхового бюро України, товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та просить суд солідарно стягнути:

з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 15148,40 витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника;

з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової НБУ у розмірі 1921,16 гривень, три відсотки річних у розмірі 403,30 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1296,29 гривень, всього - 3610,75 гривень;

з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 4500,00 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 11169,00 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової НБУ у розмірі 429,01 гривень, три відсотки річних у розмірі 78,03 гривень, інфляційні втрати у розмірі 111,42 гривень, всього - 618,46 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у виді правової допомоги у розмірі 4500 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 11169,00 гривень моральної шкоди, 22338,00 гривень витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, всього, 33507,00 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової НБУ у розмірі 1287,03 гривень, три відсотки річних у розмірі 234,09 гривень, інфляційні втрати у розмірі 334,26 гривень, всього - 1855,38 гривень;

з товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» та моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді професійної правової допомоги у розмірі 4500 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 45 хвилин на «Скнилівському мості», що на вул.Городоцькій у м. Львові, відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ-21043» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 із автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-21043» д.н.з. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АМ4725842 у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АМ4884548 у ТДВ «СК «Київ РЕ».

Вказують на те, що 30.01.2019 на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_1 , доньки загиблого - ОСОБА_2 .

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 44 676,00 грн. - моральної шкоди (по 22 338,00 грн. для кожного) та 14 379, 20 грн. - витрат на поховання, що понесені ОСОБА_1

20 травня 2019 року, 18 листопада 2019 року до матеріалів страхової справи на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» направлено листи Мостиського ДВРАЦС щодо актових записів про смерть батька ОСОБА_5 .

02 жовтня 2019 року на вимогу страхової компанії направлено постанову про закриття кримінального провадження від 21 вересня 2019 року.

10.12.2020 та 22.02.2021 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» прийнято рішення про виплату 1/2 страхового відшкодування, а саме виплачено 22 338,00 грн моральної шкоди та 7180,00 грн витрат на поховання, оскільки ДТП відбулась 03 грудня 2018 року внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки та керуючись п.36.3 ст.36 Закону 1961-IV.

02 вересня 2020 року на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування витрат на виготовлення і встановлення пам`ятника в розмірі 14 379, 20 грн.

Листом від 02 червня 2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» повідомлено про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в інтересах Позивача-1 у розмірі 15157,40 грн., однак станом по даний час таку виплату проведено не було, про причини не виплати Позивачу не повідомлено.

Зазначена сума становить 50% від заявленої суми моральної шкоди та витрат на поховання, згідно заяви про виплату суми страхового відшкодування.

Тобто, у виплаті 50% від заявленої суми страхового відшкодування моральної шкоди ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відмовлено на підставі п.36.3 ст.36 Закону та ст.1188 Цивільного кодексу України.

Позивачі вказують на те, що, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» втратили право укладати Договори ОСЦПВ у зв`язку із втратою статусу асоційованого члена МТСБУ, а тому Моторне (транспортне) страхове бюро України перейняло на себе обов`язки щодо проведення виплат страхового відшкодування за зобов`язаннями останнього.

27.03.2020 на адресу МТСБУ направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію постанови про закриття кримінального провадження.

Листом від 14 квітня 2020 року МТСБУ повідомило про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування.

21.12.2020 на адресу МТСБУ позивачі скерували заяву про виплату страхового відшкодування із долученням документів про виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника та вимогою сплатити страхове відшкодування в інтересах Позивачів на загальну суму 43 906, 80 грн.

29.04.2021 на адресу товариства з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» направлено заяву про виплату страхового відшкодування із долученням необхідних для прийняття рішення документів.

Станом на день звернення до суду товариство з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» жодної відповіді на заяву про виплату страхового відшкодування не надав, а МТСБУ повідомлено про відмову у виплаті 1/2 страхового відшкодування, яке останній зобов`язаний сплатити позивачам відповідно до вимог п.36.3 ст.36 Закону та ст.1188 Цивільного кодексу України. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду за захистом порушеного права.

08.12.2021 адвокат Качмар А.І. скерувала на адресу суду детальний опис наданих послуг позивачам.

08.12.2021 представник Моторно (транспортного) страхового бюро України Приступа Л. скерував на адресу відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо МТСБУ на п. 41.1 ст.41 та п.52.5 ст.52 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки спеціальний закон не передбачає солідарної відповідальності, а стягнення слід проводити зі страхових компаній, які не виключені з єдиного реєстру юридичних осіб.

14.12.2021 представник позивачів подала письмову відповідь на відзив у якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі стягнути солідарно відшкодування.

Ухвалою від 26.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

У судове засідання представник позивачів не прибула, подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивачів, просить задовольнити позов.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Представники ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та «Страхова компанія «Київ РЕ» в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, заяв про відкладення судового засідання не надходило, відзиву на позовну заяву ним подано не було.

Оскільки, в сторонами подано докази на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги на заперечення, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та скористалися правом подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, суд дійшов переконання про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу

Суд встановив такі обставини справи.

03 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 45 хвилин на «Скнилівському мості», що на вул. Городоцькій у м.Львові, відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ-21043» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 із автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-21043» д.н.з. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АМ4725842 у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АМ4884548 у ТДВ «СК «Київ РЕ».

Відповідно до п.2 ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 30 січня 2019 року на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» позивачі надіслали заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_1 , доньки загиблого - ОСОБА_2 /арк.спр.6/.

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 44 676,00 грн. - моральної шкоди (по 22 338,00 грн. для кожного з позивачів) та 14 379, 20 грн. - витрат на поховання, що понесені ОСОБА_1

20 травня 2019 року, 18 листопада 2019 року до матеріалів страхової справи на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» направлено листи Мостиського ДВРАЦС щодо актових записів про смерть батька ОСОБА_5 . /арк.спр.22/

02 жовтня 2019 року на вимогу страхової компанії направлено постанову про закриття кримінального провадження від 21 вересня 2019 року /арк.спр.25/.

10.12.2020 року та 22.02.2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» прийнято рішення про виплату 1/2 страхового відшкодування, а саме виплачено 22 338,00грн моральної шкоди та 7180,00грн витрат на поховання, оскільки ДТП відбулась 03 грудня 2018 року внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки та керуючись п.36.3 ст.36 Закону 1961-IV /арк.спр.35/.

02 вересня 2020 року на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування витрат на виготовлення і встановлення пам`ятника в розмірі 14 379, 20 грн./арк.спр.36/.

Листом від 02 червня 2021 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» повідомлено про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_1 у розмірі 15157,40грн. /арк.спр.43-44/.

29 квітня 2021 року на адресу ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» направлено заяву про виплату страхового відшкодування із долученням необхідних для прийняття рішення документів.

Станом на час звернення до суду ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» жодної відповіді на заяву про виплату страхового відшкодування не надала, а МТСБУ повідомлено про відмову у виплаті 1/2 страхового відшкодування, яке останній зобов`язаний сплатити Позивачам відповідно до вимог п.36.3 ст.36 Закону та ст. 1188 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що станом на день розгляду справи таку виплату проведено не було, про причини не виплати позивачам не повідомлено.

Зазначена сума становить 50% від заявленої суми моральної шкоди та витрат на поховання, згідно заяви про виплату суми страхового відшкодування.

Щодо правових норм, які підлягають застосуванню до вказаних правовідносин.

Частинами першою-третьою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Частиною другою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до частини першої статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно із пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до поняття «шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого», включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.4 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19 (провадження № 61-6775св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц, провадження № 61-14226св21.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно- правова презумпція заподіювача шкоди.

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власнсті, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (частина третя статті 23 ЦК України).

Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Суд приходить висновку про те, що ДТП, яка сталася 03 грудня 2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої загинув чоловік та батько позивачів - ОСОБА_5 є страховим випадком, а тому в страховика виник обов`язок виплатити страхове відшкодування за шкоду, завдану забезпеченим транспортним засобом, яка пов`язана зі смертю потерпілого, а її розмір було визначено відповідно до положень пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За вказаних обставин позивачі мають право на відшкодування внаслідок загибелі ОСОБА_5 .

Згідно ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачами надано розрахунок нарахування три проценти річних від простроченої суми боргу для ОСОБА_1 за період з 02.12.2020 року по 21.10.2021 року у розмірі 403,30 грн.; інфляційні втрати від простроченої суми боргу становлять для ОСОБА_1 за період з 02.12.2020 року по 21.10.2021 року у розмірі 1286,29 грн., а також пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України для: ОСОБА_1 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 1287,03грн., ОСОБА_2 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 429,01 грн.

Три відсотки річних від простроченої суми боргу для: ОСОБА_1 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 234,09 грн., ОСОБА_2 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 78,03 грн.

Інфляційні втрати від простроченої суми боргу становлять для: ОСОБА_1 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 334,26 грн., ОСОБА_2 за період з 29.07.2021 року по 21.10.2021 року у розмірі 111,42 грн.

Відповідачами не подано доказів про те, що подані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно.

Щодо стягнення страхового відшкодування з Моторного (транспортного) страхового бюро України, то суд приходить такого.

Позивачами зазначено, що згідно інформації із офіційного сайту МТСБУ «http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/160489/» від 23 вересня 2019 року - 01 вересня 2019 товариство з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ» втратило право укладати Договори ОСЦПВ у зв`язку із втратою статусу асоційованого члена МТСБУ, а тому МТСБУ переймає на себе обов`язки щодо проведення виплат страхового відшкодування за зобов`язаннями останнього.

Відповідно до інформації із офіційного сайту МТСБУ «http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/165669/» 03 серпня 2021 року - 02 серпня 2021 року ТДВ «Ю.Ес.Ай» втратив статус асоційованого члена МТСБУ.

27 січня 2020 року на адресу МТСБУ направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_1 , доньки загиблого - ОСОБА_2 .

27 березня 2020 року на адресу МТСБУ направлено заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію постанови про закриття кримінального провадження.

Листом від 14 квітня 2020 року МТСБУ повідомило про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування.

21 грудня 2020 року на адресу МТСБУ направлено заяву про виплату страхового відшкодування із долученням документів про виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника та вимогою сплатити страхове відшкодування в інтересах Позивачів на загальну суму 43 906, 80 грн.

Так, згідно пп. г п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ТЗОВ «Страхова компанія «Київ РЕ» втратили право укладати Договори ОСЦПВ у зв`язку із втратою статусу асоційованого члена МТСБУ, однак, в процесі провадження у справі про банкрутство, санації, в процесі припинення не перебувають, а тому моторне (транспортне) страхове бюро України не може виконувати зобов`язання цих страхових компаній за укладеними договорами страхування цивільно-правової відповідаль- ності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 52.5 ст.52 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на вище наведене, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелами підвищеної небезпеки у даній дорожньо-транспортній пригоді покладається на водії транспортних засобів, за участю яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, а у даному випадку - на ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та ТДВ «СК «Київ РЕ» у повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 1 ст.ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як убачається з матеріалів адвокат Качмар А.І. діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі довіреностей від 22.01.2019, посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за № 148, 149 /арк.спр.19,20/.

Адвокатом надано детальний опис наданих послуг позивачам з зазначенням послу, затраченого часу та вартості.витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв ст.143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює очікувані понесення позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідачів з покладенням на останніх обов`язку відшкодувати такі витрати, на підставі чого приходить, що витрати у розмірі 9 000 гривень, суд вважає такими, що відповідають критерію розумності їх розміру, з огляду на її предмет.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збіру за подання позовної заяви в дохід держави.

Керуючись ст. 979, 990, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», ст. 12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 15 148 (п`ятнадцять тисяч сто сорок вісім) гривень 40 копійок витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 16 копійок, три відсотки річних у розмірі 403 (чотириста три) гривні 30 копійок, інфляційні втрати у розмірі 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень 29 копійок, а всього разом - 3610 (три тисячі шістсот десять) гривень 75 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 01 копійка, три відсотки річних у розмірі 78 (сімдесят вісім) гривень 03 копійки, інфляційні втрати у розмірі 111 (сто одинадцять) гривень 42 копійки, а всього разом - 618 (шістсот вісімнадцять) гривень 46 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок моральної шкоди, 22 338 (двадцять дві тисячі триста тридцять вісім) гривень 00 копійок витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а всього 33 507 (тридцять три тисячі п`ятсот сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1287 (одну тисячу двісті вісімдесят сім) гривень 03 копійки, три відсотки річних у розмірі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 09 копійок, інфляційні втрати у розмірі 334 (триста тридцять чотири) гривні 26 копійок, а всього разом - 1855 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 38 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) судового збору.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) судового збору.

Позивачі: 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2, 2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», код ЄРДПОУ 32404600, місцезнаходження: м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 4/6а

Відповідач 2: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8,

Відповідач 3: товариство з додатковою відповідальність «Страхова компанія «Київ РЕ», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Ані Барбюса, 13-Б

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст судового рішення виготовлений 10.06.2022.

Суддя П. С. Невойт