Справа № 456/5418/20 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2730/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , страхової компанії «Гардіан» про стягнення матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

31.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом згідно якого просив cтягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 41 646,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог покликався на те, що 22.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Nexia» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Passat» н.з НОМЕР_2 , який належить йому. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На місці дорожньо - транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, тому за наслідками ДТП було складено європротокол. Про настання страхового випадку було повідомлено страхову компанію «Гардіан».

24.12.2020 вказаною страховиком винуватця ДТП на його рахунок було перераховано кошти у розмірі 24 220,12 грн. Однак, як вбачається з рахунку, виставленого ТзОВ «Алекс» від 02.10.2020 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 65 866,86 грн. Тобто, ним понесено значно більші затрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримане страхове відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованим залишається 41 646,74 грн. На його звернення до страховика, йому було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страховою виплатою полягає у тому, що при розрахунку страхової виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійснені ремонту деталі міняються на нові, а отже різниця в понесених ним витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця ДТП.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , страхової компанії «Гардіан» про стягнення матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом не враховано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду України від 15.10.2020 року у справі 3755/7666/19.

24.12.2020 року СК «Гардіан» перерахувало на його рахунок страхове відшкодування в розмірі 24 220,12 грн. Однак, як вбачається з рахунку, виставленого ТзОВ «Алекс» від 02.10.2020 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 65 866,86 грн., що перевивищує суму отриманого страхового відшкодування. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу ним не заперечується, а кошти, виплачені страховиком не в повному обсязі покривають витрати на ремонт автомобіля, вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманою страховою виплатою та реальними витратами, що становить 41 646,74 грн.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У засіданні суду апеляційної інстанції позивач скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти скарги заперечив.

Представник страхової компанії «Гардіан» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути спрову у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Правила відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій стороні встановлені ст. 22 Закону, згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що 22.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю «Daewoo Nexia» н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_4 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Daewoo Nexia» н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу АО2233357 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у СК «Гардіан», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза - 0 грн.

Дорожньо-транспортна пригода учасниками ДТП була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду - Європротоколом, яким встановилено обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду та підтверджується, що водій транспортного засобу «Daewoo Nexia» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнав свою вину у ДТП (а.с. 6).

23.09.2020 позивачем та відповідачем до ТДВ «СК «Гардіан» було подано повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду.

В подальшому, представником ТДВ «СК «Гардіан» було складено протокол огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», згідно якого зафіксовано п`ять пошкоджень транспортного засобу - бампер передній - обрив кріплень, деформація, фара передня права - розбитий корпус, решітка радіатора - тріснута, направляюча переднього бамперу - розломана з правої сторони, панель рамки радіатора - розломана з правої сторони. Протокол підписаний позивачем без будь яких зауважень та доповнень.

30.10.2020 аварійним комісаром ФОП ОСОБА_5 складено аварійний сертифікат № 86 D/77/8 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 - 55933,21 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали), 28444,14 вартість відновлювального ремонту з врахуваннм зносу (з врахуванням ПДВ), 24 220,12 (без врахування ПДВ).

28.11.2020 позивач ОСОБА_1 подав до страхової компанії «Гардіан» заяву про виплату страхового відшкодування.

У відповідності до страхового акту № ЦВ/3270/1 від 24.12.20020 та платіжного доручення № 6472 від 24.12.2020 ТДВ «СК «Гардіан» перерахувала позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 24 220,12 грн.

Тобто, страховик СК «Гарант» згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з відповідачем, виплатив потерпілій особі страхове відшкодування з врахуванням положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позивач не підтвердив належними доказами завдання йому шкоди у зазначеному ним розмірі. На підтвердження понесених збитків пов`язаних з ремонтом автомобіля позивачем долучено рахунок ТзОВ «Алекс» № від 02.10.2020, який містить опис товарів з урахуванням їх вартості, а також вартість робіт по відновлювальному ремонту автомобіля на загальну суму 65 866,85 грн., що не може підтверджувати розмір збитку. З вказаного рахунку від 02.10.2020 вбачається, що відновлювальна вартість автомобіля «Volkswagen Passat» значно більша за відновлювальну вартість, яка була визначена аварійним комісаром у аварійному сертифікаті від 30.10.2020, однак з жодними притензіями на час розрахунку суми страхового відшкодування та виплати суми страхового відшкодування позивач до страхової компанії не заявляв. Крім того, з рахунку ТзОВ «Алекс» вбачається, що в автомобілі наявні і інші пошкодження та деталі для заміни у кількості 17 елементів, частина яких не була зазначена у протоколі огляду транспортного засобу представником страхової компанії, з яким позивач погодився підписавши такий. Відповідно, не доведено необхідності проведенню та оплати робіт по встановленню та заміні цих деталей як таких, що отримані в результаті ДТП.

Однак, з таим висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, підтриманої Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16-ц, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці". Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд у Постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 761/41395/16-ц, де, крім зазначеного, вказав, що саме з винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між заподіяним розміром майнової шкоди та розміром страхового відшкодування, враховуючи наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду в частині того, що рахунок ТзОВ «Алекс» № від 02.10.2020, наданий позивачем на підтвердження завданого йому в ДТП збитку, який містить опис товарів з урахуванням їх вартості, а також вартості робіт по відновлювальному ремонту автомобіля на загальну суму 65 866,85 грн., не може підтверджувати розмір збитку з уваги на те, що ремонт автомобіля позивачем не проведено, рахунок містить перелік робіт та деталей, які підлягають заміні, та які не були зазначені в Європротоколі та в аварійному сертифікаті № 86 -D/77/8 від 30.10.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 становить 55933,21 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали), вартість відновлювального ремонту з врахуваннм зносу (з врахуванням ПДВ) становить 28444,14 грн, без врахування ПДВ - 24 220,12 грн. Зазначений аварійний сертифікат колегія суддів вважає належним доказом, оскільки такий узгоджується з протоколом огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», проведеного страховиком ТДВ «СК «Гардіан» після ДТП для визначення розміру страхового відшкодування, а доказів на спростування розміру збитку, визначеного страховиком - ТДВ «СК «Гардіан», відповідач суду не надав. Крім того, висновок районного суду про те, що тягар доказування завданої шкоди лежить лише на позивачу суперечить принципу змагальності цивільного судочинства та є помилковим.

З наведених мотивів,рішення суду слід скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 31713 грн.09 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 31713 грн.09 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текстп останвоис кладено 20 червня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук