Справа №200/1565/16-ц
Провадження №2/932/1875/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в залі суду м.Дніпро, цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2016 року позивач Державна іпотечна установа звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат.

Доводи позивача викладені у позові.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 січня 2008 року між ЗАТ «Інвест-Кредит Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір про іпотечний кредит № 1-Ф/08/3, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 440 000,00 грн. строком з 17 січня 2008 року по 17 січня 2038 року включно зі сплатою 12% річних. 13 лютого 2008 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений договір відступлення права вимоги № 1545/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит. Станом на день подачі позову відповідач не сплатив суму заборгованості за договором. Відповідно до п.2.4 Договору про іпотечний кредит, відповідач зобов`язався щомісячно до 17 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 4525,90 грн. відповідно до графіку погашення кредиту. Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 17 січня 2038 року. Згідно п. 5.3.3 Договору про іпотечний кредит, відповідач зобов`язаний в разі порушення умов договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, фінансових санкцій. Пунктом 6.2 договору про іпотечний кредит передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по основній сумі боргу 425502,37 грн.; нараховані відсотки 70011,43 грн.; пеня 14508,01 грн.; інфляційні втрати 12999,53 грн., судові витрати.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява не містить належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог. Довідка про наявність заборгованості базується на власних припущеннях позивача та не підтверджується первинними документами, зокрема випискою з кредитного рахунку. Крім того, лише з цивільної справи йому стало відомо про відступлення права вимоги від ЗАТ «Інвест-кредит Банк» до позивача, будь-яких повідомлень поштою він не отримував.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

08 липня 2016 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені. Стягнуто зі ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної іпотечної установи (бул. Лесі Українки, б.34, м. Київ, 01133, Ідентифікаційний код: 33304730) заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 523021,34 грн., в тому числі: по основній сумі боргу 425502,37 грн.; нараховані відсотки 70011,43 грн.; пеня 14508,01 грн.; інфляційні втрати 12999,53 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної іпотечної установи (бул. Лесі Українки, б.34, м. Київ, 01133, Ідентифікаційний код: 33304730) судовий збір у розмірі 7845 гривень 32 коп.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року заочне рішення від 08 липня 2016 року скасовано та призначено цивільну справу до розгляду.

21 лютого 2018 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 735471,25 грн., в тому числі: по основній сумі боргу 425502,37 грн.; нараховані відсотки 175887,73 грн.; пеня 87737,47 грн.; інфляційні втрати 46343,68 грн.

Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року постановлено залучити до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_6 у зв`язку з його смертю ОСОБА_1 законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Представник позивача неодноразово звертався з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

25 січня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки не повідомили.

Фактичні обставини встановлені судом.

17 січня 2008 року між ЗАТ «Інвест-Кредит Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір про іпотечний кредит № 1-Ф/08/3, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 440 000,00 грн. строком з 17 січня 2008 року по 17 січня 2038 року включно зі сплатою 12% річних (а.с. 7-18).

Відповідно до п.2.4 Договору про іпотечний кредит, відповідач зобов`язався щомісячно до 17 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 4525,90 грн. відповідно до графіку погашення кредиту. Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 17 січня 2038 року.

Згідно п. 5.3.3 Договору про іпотечний кредит, відповідач зобов`язаний в разі порушення умов договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, фінансових санкцій.

Пунктом 6.2 договору про іпотечний кредит передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення.

17 січня 2008 року між ЗАТ «Інвест-Кредит Банк» та ОСОБА_6 був укладений іпотечний договір № 3-1/08, згідно з п.1.1 якого іпотекодавець, тобто ОСОБА_6 , з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення,а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 (а.с. 19-23).

13 лютого 2008 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений договір відступлення права вимоги № 1545/08. (а.с. 25-28).

Згідно п.1.1 банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит між Банком і ОСОБА_6 № 1-Ф/08/3 від 17.01.2008 року; Іпотечним договором між Банком і ОСОБА_6 № 3-1/08 від 17.01.2008 року.

Норми права, що застосував суд.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 543 ЦК України У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно ст. 546 ЦК України Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України Про споживче кредитування у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Наведені приписи закону дають підстави для висновку, що спеціальні норми Закону України Про споживче кредитування ч.4 ст.16 зазначеного Закону встановили обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, строк платежів яких не настав.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 26.05.2020р.у справі № 638/13683/15-цВелика Палата Верховного Суду дійшла до правового висновку, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини 10 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції чинній до 10.06.2017р.), не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Висновок суду.

Згідно умов кредитного договору №1-Ф/08/3 від 17.01.2008р. кінцевим терміном повернення кредиту є 17.01.2038 р. включно. Порядок та строки повернення позичальником кредиту встановлено Графіком платежів, а саме шляхом внесення суми щомісячного платежу.

Отже, звернувшись в 01 лютого 2016 року з позовом до суду, позивач просив достроково стягнути з відповідачів залишок суми кредиту, в тому числі по платежах, строк виконання яких не настав.

При цьому, до матеріалів справи не долучено доказів про направлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором відповідачу, а також отримання її останнім, а отже позивач, як кредитодавець, належним чином не вжив всіх заходів для дотримання вимоги астини 10 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції чинній до 10.06.2017) щодо обов`язкового досудового врегулювання спору.

До того ж, банком беззаперечно не доведено перед судом належними доказами обставин щодо отримання ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 440000,00 грн. згідно укладеного договору про іпотечний кредит, що не дає підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Державної іпотечної установислід відмовити.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України урегульовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за пред`явлення даного позову, слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 230, 543, 546, 553, 626, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 25.01.2022

Суддя В.І.Цитульський