Справа № 211/1592/22
Провадження № 2/211/2434/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого Кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2» про захист порушених трудових прав та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого Кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2» про захист порушених трудових прав та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 16.09.2019 року до 30.04.2020 року займав посаду Голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2».

З 01.05.2020 року працював за сумісництвом, що підтверджується доданими відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Його було повідомлено про звільнення з посади згідно протоколу загальних зборів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» від 08.08.2021 року. Проте, ані в день звільнення, а ні пізніше - копія належним чином оформленого наказу його не була видана.

09.08.2021 року він написав заяву про звільнення з посади за згодою сторін, відповідно до ст.36 п.1 КЗоП України.

На його письмові звернення щодо надання належним чином оформленої копії наказу про звільнення новий Голова правління ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» не відповідає.

Відповідач не надав йому копії наказу про звільнення а ні за згодою сторін, а ні за рішенням загальних зборів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2».

На підставі відсутності у нього належним чином оформленої копії наказу йому було скасовано субсидію. Вказане підтверджується зверненнями до Управління праці та соціального захисту населення та відповідями, що додаються.

Просив суд зобов`язати Обслуговуючий Кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2» видати під особистий підпис йому копію належним чином оформленого наказу про звільнення з посади голови Правління ОК ЖБК «Автомобіліст-2» від 09.08.2021 року та копію протоколу загальних зборів кооперативу від 08.08.2021 року.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19 травня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

08.08.2021 року загальними зборами членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» прийнято рішення про звільнення позивача з посади голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2», що підтверджується протоколом загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 р.

09.08.2021 року, на виконання вказаного рішення, видано наказ про звільнення позивача з посади за № 11.

Позивач був присутнім на загальних зборах членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2», про прийняте рішення дізнався особисто. На виконання вимог трудового права, в тому числі і ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності в електронній формі» від 05.02.2021 року №1217-ІХ, кооперативом запропоновано позивачу отримати копію протоколу загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 р. та копію наказу про звільнення з посади від 09.08.2021 року за № 11. Відповідач відмовився підписувати наказ про ознайомлення з ним, також відмовився від отримання копії наказу про звільнення з посади і копії протоколу загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від

10.08.2021 року, що підтверджено актом про його відмову від 10.08.2021 року.

Позивач у позові вказує що має місце його звернення до ОК «ЖБК «Автомобіліст- 2» із заявою про звільнення з посади за згодою сторін від 09.08.2021 року. Враховуючи рішення загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 року про звільнення позивача з посади, звільнення його за згодою сторін є неможливим. Відповідно, під час вручення позивачу копії протоколу загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 року та наказу про звільнення позивача з посади від 09.08.2021 року за № 11, ОСОБА_1 наполягав на видачі йому наказу про звільнення з посади за згодою сторін. Після того як йому було в цьому відмовлено, він відмовився від отримання протоколу загальних зборів членів ОК

ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 року та наказу про звільнення позивача з посади від 09.08.2021 року за № 11.

Разом з тим, позивач надає суду, в якості доказу, копію заяви про надання йому наказу про звільнення з посади від 09.08.2021 року за № 11 від 30.08.2021 року. Вказану заяву ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» не отримував. Долучені до позовного матеріали копії поштового конверта та довідки Укрпошти свідчать про те, що ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» не отримав кореспонденцію не через відмову її отримати, а через закінчення строку зберігання кореспонденції, що виключає вину кооперативу у незадоволенні вимог позивача

Аналогічна ситуація і щодо заяви позивача про надання копії протоколу загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 року. Доказів про те, що кооператив таку заяву отримав позивач не надав. Це, також, стосується і адвокатського запиту. Тобто, жодного доказу про небажання кооперативу надати позивачу документи про прийняте рішення щодо його звільнення з посади, позивачем суду не надано, і отримати документи що становлять предмет спору він може в будь-який час за адресою кооперативу.

Крім того, вважаю за необхідне заявити про пропуск позивачем строку позовної давності у трудових спорах.

30.05.2022 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді зазначив, що 08.08.2021 року загальні збори членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» не проводились. Ніякої попередньої процедури, яка передує проведенню таких зборів не проводилась. Члени ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» ніяким чином у встановлений Статутом ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» строк не повідомлялись про дату та час проведення загальних зборів. Відповідно, він - як Голова ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» на загальних зборах членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» 08.08.2021 року присутній не був. Відповідачем не надано документів, які б мали підтвердити його повідомлення. Копія протоколу загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» від 08.08. 2021 року та копія наказу про звільнення його з посади Голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» від 09.08.2021 року №11 йому не надавалась та не пропонували отримати.

Відповідачем не надано доказу направлення на його поштову адресу копії наказу про звільнення поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення або його відмови в отриманні такого поштового відправлення.

Доданий до відзиву акт про відмову отримання копії протоколу загальних зборів та копії наказу про звільнення не відповідають дійсності та є сфальсифікованими. Події, що описані в акті про відмову в отриманні рішення загальних зборів та наказу про звільнення не відбувалися. За місцем проживання ніхто з представників відповідача до нього не приходив, та про зміст рішення засідання членів правління та наказу не повідомляли.

Щодо пропуску строку позовної давності.

Відповідач не надав йому копії належним чином оформленого наказу про звільнення а ні за згодою сторін, а ні за рішенням загальних зборів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2». На підставі відсутності у нього належним чином оформленої копії наказу йому було скасовано субсидію. Вказане підтверджується зверненнями до Управління праці та соціального захисту населення та відповідями, що додаються.

Його письмові звернення та адвокатський запит про надання копії наказу про звільнення з посади голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» відповідач залишив без відповіді. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В силу ст. 129 Основного Закону України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 з 16.09.2019 року до 30.04.2020 року займав посаду Голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» ( а.с. 12).

З 01.05.2020 року працював за сумісництвом, що підтверджується доданими відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ( а.с. 10).

року загальними зборами членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» прийнято рішення про звільнення позивача з посади голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2», що підтверджується протоколом загальних зборів членів ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» № НРМ 079486 від 08.08.2021 р. ( а.с. 32)

09.08.2021 року, на виконання вказаного рішення, видано наказ про звільнення позивача з посади за № 11 ( а.с. 33).

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на оісиття працею, яку він обирає або на яку він вільно погодоісується.

Відповідно до ч.2 ст.21 КЗпП України, працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним, договором або угодою сторін.

Робота за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.1993 року N°245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» (далі-Постанова) та спільним наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінфіну від 28.06.1993 року №43 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій».

Згідно з п.1 Постанови робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Для роботи за сумісництвом згоди адміністрації за місцем основної роботи не потрібно.

Відповідально до ч.І ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

З 10 червня 2021 року повноцінно запрацював Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217-IX.

Враховуючи зазначене, завірену належним чином копію наказу необхідно видати працівнику при звільненні за будь-якої підстави звільнення, починаючи з 10.08.2021р.

Відповідно, наказ про звільнення - обов`язковий документ, який потрібно видати працівнику, що звільняється.

До введення вищезазначеної зміни, копію наказу при звільненні працівника з ініціативи роботодавця видавали в обов`язковому, а з інших підстав (за власним бажанням, за угодою сторін тощо) - на вимогу працівника.

Наказ про звільнення, як розпорядчий документ з кадрових питань повинен відповідати вимогам п.7 гл.9 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, які затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5.

Так, у розпорядчих документах з кадрових питань (особового складу) розпорядча частина починається, як правило, з дієслова у формі інфінітива: «ПРИЙНЯТИ», «ПРИЗНАЧИТИ», «ПЕРЕВЕСТИ», «ЗВІЛЬНИТИ», «ВІДРЯДИТИ», «НАДАТИ», «ОГОЛОСИТИ» тощо. Далі зазначаються великими літерами прізвище працівника, на якого поширюється дія розпорядчого документа, і малими - його ім я та по батькові.

Формулювання пунктів повинні бути чіткими, конкретніши, відповідати нормам Кодексу законів про працю України (КЗпП) або іншим правовим актам.

У разі призначення або звільнення працівника зазначаються повна дата (число, місяць, рік) фактичного виходу працівника на роботу (припинення трудових відносин), розміри його посадового окладу відповідно до штатного розпису, надбавок та доплат.

У кожному пункті розпорядчого документа з кадрових питань (особового складу) зазначається підстава щодо його видання (заява працівника, контракт, доповідна записка, рішення атестаційної комісії тощо).

Розпорядчі документи з кадрових питань (особового складу) оформлюють у вигляді індивідуальних (стосуються одного працівника) і зведених (стосуються кількох працівників).

У зведених розпорядчих документах до розпорядчої частини включаються пункти, що містять інформацію, у такій послідовності: прийняття на роботу службу), переведення, звільнення. У межах цих пунктів підпунктами зазначають прізвища працівників за алфавітом. При цьому до одного зведеного розпорядчого документа не можуть включатися пункти з інформацією, яка згідно із законодавством має різні строки зберігання.

Оформлення копії наказу регламентовано пункт 8 глави 10 розділу II Правил № 1000. Так, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Відповідачем не надано доказу отримання копії наказу про звільнення або направлення на його почтову адресу з описом вкладення та повідомлення про вручення або відмови в отриманні такого поштового відправлення.

Щодо строку позовної давності, то суд зазначає наступне.

Підставою звернення до суд позивача стало скасування субсидії позивачу та відповідь ТУ Держпраці з рекомендацією звернутися до суду від 31.12.2021 року ( а.с. 17,18).

Письмові звернення ОСОБА_1 та адвокатський запит про надання копії наказу про звільнення з посади голови ОК «ЖБК «Автомобіліст-2» від 08.12.2021 року відповідач залишив без відповіді ( а.с. 11).

Відповідно до ст. 256 ЦК України- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно положень ч.1ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 234 КЗпП Україниу разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Встановлені статтями 228,223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбаченийст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін.

На підставі ч. 1ст. 233 КЗпП України-працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк звернення до суду необхідно обчислювати із дати, коли особа без поважних причин відмовився отримувати наказ про звільнення, і така відмова визнана позивачем, зафіксована роботодавцем та підтверджена належними і допустимими доказами.

Відповідачем не надано доказу отримання копії наказу про звільнення або направлення на його почтову адресу з описом вкладення та повідомлення про вручення або відмови в отриманні такого поштового відправлення.

Таким чином, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту порушених трудових справ позивача, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави, так як позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого Кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2» про захист порушених трудових прав та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Обслуговуючий Кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2» (, адреса:інд.50093, вул. Незалежності України, 6.4 кв. 42 м.Кривий Ріг) видати під особистий підпис ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) копію належним чином оформленого наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління ОК ЖБК «Автомобіліст-2» від 09.08.2021 року та копію протоколу загальних зборів кооперативу від 08.08.2021 року.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Автомобіліст-2», на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.06.2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат