УХВАЛА

23 червня 2022 року

м. Київ

справа № 452/2808/19

провадження № 61-2033ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Рупінським Олесем Богдановичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_1 , а також знести самовільно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку НОМЕР_1 до входу в квартиру НОМЕР_2 у м. Самборі .

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 , усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_1 , а також знести самовільно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку НОМЕР_1 до входу в квартири НОМЕР_2 у м. Самборі Львівської області .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 , через адвоката Рупінського О. Б. 01 лютого 2022 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2022 року касаційну скаргу

заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано заявнику: 1) звернутися із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку; 2) надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; 3) сплатити судовий збір в розмірі 3 073,60 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2022 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали Верховного Суду від 19 травня 2022 року отримано

заявником 31 травня 2022 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням № 273.

У червні 2022 року заявником виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2022 року в частині сплати судового збору, надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену редакцію касаційної скарги.

Однак, вимоги вказаної ухвали в частині надання уточненої редакції касаційної скарги, яка містить підстави касаційного оскарження

ОСОБА_1 не виконала, оскільки, як у поданій касаційній скарзі, так і в її уточненій редакції, заявниця посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не навела передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судового рішення.

Тому, посилання заявника не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

В ухвалі Верховного Суду від 21 лютого 2022 року детально викладені підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України. Заявнику надано роз`яснення, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт (абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подання цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Крім того, заявником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 27 квітня 2022 року в частині надання копій уточненої редакції касаційної скарги та доданих до них матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Servicesv.France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки, ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги, а саме не виконало вимоги процесуального закону щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення та надання копій уточненої редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).

Тому, повернення касаційної скарги не є порушенням права заявника на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

У зв`язку з поверненням касаційної скарги не підлягає розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Рупінським Олесем Богдановичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська