Провадження № 2/686/1232/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О. за участю представника позивача ОСОБА_1 , прокурора Ленчика В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Головного управління національної поліції у Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби Українипро відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів суду, досудового розслідування та прокуратури. В обґрунтування зазначав, що під час відбування покарання у ВК-112 ( м. КопиченціГусятинського району Тернопільської області) щодо нього були внесені відомості до ЄРДР за ст. 391 КК України за № 0000342 від 18 жовтня 2014 року.

31 січня 2015 року слідчим суддею Гусятинського районного суду Тернопільської області Козяр Л.В. винесено ухвалу протимчасове переведення ОСОБА_2 із Копичинської виправної колонії УДПтС в Тернопільській області № 112 до Чортківського слідчого ізолятора № 26 УДПтС України в Тернопільській області для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000342 від 18 жовтня 2014 року.

29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду винесла Ухвалу у якій постановила, вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати. Кримінальне провадження за ст. 391 КК України закрити.

22 січня 2020 року постановою Верховного суду України Ухвалу Хмельницького апеляційного суду залишено без змін.

Таким чином на думку позивача, він перебував під слідством на протязі 4 років 7 місяців та 11 днів, окрім того перебував під вартою 2 роки 10 місяців та 24 дні.

Просить суд стягнути з рахунку Державного бюджету України, розміщеного в Державній казначейській службі України на мою користь, в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури кошти, в сумі1 500 000 грн. та 56400,00 гривен суми, сплаченої мною у зв`язку з наданням позивачу юридичної допомоги та зобов`язати Державну казначейську службу України ( 01601,м. Київ, вулиця Бастіонна,1,,тел. )списати у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України кошти в зазначеному розмірі.

09.08.2019 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду справу прийнято до провадження та призначено справу у підготовче засідання.

30.08.2019 року ГУНП у Тернопільській області подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

29.08.2019 року подано відзиви на позов Прокуратурою Тернопільської області та Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у яких заперечуються позовні вимоги та просять в задоволенні позову, відмовити.

Ухвалою суду 04.09.2019 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

01.11.2019 року Державною казначейською службою подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

Ухвалою суду 17.06.2020 року призначено судово медичну експертизу та зупинено провадження по справі.

22.06.2021 року поновлено провадження по справі у зв`язку з надходженням експертизи.

20.07.2022 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог.

20.07.2022 року судом ухвалено рішення по даній справі.

Судом встановлено, що під час відбування покарання у ВК-112 ( м. КопиченціГусятинського району Тернопільської області) щодо нього були внесені відомості до ЄРДР за ст. 391 КК України за № 0000342 від 18 жовтня 2014 року.

31 січня 2015 року слідчим суддею Гусятинського районного суду Тернопільської області Козяр Л.В. винесено ухвалу про тимчасове переведення ОСОБА_2 із Копичинської виправної колонії УДПтС в Тернопільській області №112 до Чортківського слідчого ізолятора № 26 УДПтС України в Тернопільській області для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000342 від 18 жовтня 2014 року.

29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду винесла ухвалу у якій постановила, вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати. Кримінальне провадження за ст. 391 КК України закрити.

22 січня 2020 року постановою Верховного суду України Ухвалу Хмельницького апеляційного суду, залишено без змін.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29.07.2019 року по справі №686/18189/19 засудженого ОСОБА_2 звільнено з-під варти по справі №686/18189/19 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2013 року про засудження останнього до 12 років позбавлення волі.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2 перебував під вартою під час досудового розслідування на протязі 4 років 3 місяців та 29 днів з 31.01.2015 року по 29.05.2019 року.

Даними висновку судово-медичної експертизи №73 від 17.06.2020 року підтведжується, що захворювання легень, а саме туберкульоз легень міг розвинутись у ОСОБА_2 після 28.03.2017 року. 20.12.2017 року вперше був встановлений діагноз: Вперше діагностований туберкульоз (20.12.2017р.) інфільтративний, ускладнений правобічним ексудативним плевритом. В цей час ОСОБА_2 перебував у державній установі «Маневицька виправна колонія №42», куди був доставлений 10.12.2017 р. Туберкульоз легень у останнього не міг виникнути в ДУ «Маневицька виправна колонія №42», оскільки для його розвитку потрібно не лише 10 днів, а більш тривалий час близько 3-6 місяців. Даний факто не вилючає можливості розвитку захворювання легень (а саме туберкульозу легень) у ОСОБА_2 під час перебування в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури або суду, встановлюється законом.

Стаття 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлює випадки умови та поряд відшкодування шкоди.

Законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати.

На підставі статей 1 та 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ОСОБА_2 має право на відшкодування моральної шкоди, яку слід визначати, виходячи з мінімального розмірі заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання виправдувальним вироком законної сили.

Згідно з п. 1 ст. 1, п. 5 ст. 3 Закону "Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства прокуратури, суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладена арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інші: процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у ст. 1 цього Закон; випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 цього Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільний законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розмір; заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно із частинами 5 і 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завдане громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно з положенням п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконним діями органу досудового слідства, прокуратури та суду, позивач був позбавлений права працювати, навчатись та жити повноцінним життям, спілкуватись з рідними та близькими, займатись вихованням своєї доньки а також те, що тривале перебування під вартою та в місцях позбавлення волі, тривалий характер моральних страждань, відношення з боку працівників правоохоронних органів.

З урахуванням викладеного вище, розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет 2022», на час розгляду даної справи мінімальна заробітна плата становить 6500 гривен.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що сума моральних збитків на незаконне кримінальне переслідування ОСОБА_2 становить 350581,30 (51х6500+29х209,7(6500:31)) гривень за період з 31.01.2015 року по 29.05.2019 року.

Оскільки засуджений перебував під слідством та судом з 31 січня 2015 року по 29 травня 2019 року, тобто 51 повних місяців та 29 днів, то розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 337581,30 грн. (мінімальна заробітна плата - грн. X кількість місяців 51).

Крім цього суд вважає, що представником позивача доведено факти заподіяння моральної шкоди його довірителю важкою хворобою та її розмір доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому суд враховує, що сам по собі факт важкої хвороби є тягне за собою моральні страждання, яких зазнав внаслідок захворювання на туберкульоз під час перебування під вартою, необхідністю відстоювати свої права, а також нести додаткові витрати на відновлення порушеного права.

Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у 300000 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги доведеність спричиненої моральної шкоди позивачеві суд вважає, що позивач має право на стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральної шкоди у розмірі 637581,30 грн.

Витрати на правову допомогу у розмірі 56800 грн. не підлягають до стягнення так, як з акту прийому передачі судом вбачається, що вони понесенні адвокатом у кримінальному провадженні за ч.1 ст.381 КК України відносно ОСОБА_2 тому не стягуються в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що судові витрати по справі, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.23,1176 ЦУ України, ст.1,2.3 Закону "Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства прокуратури, суду", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Головного управління національної поліції у Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у розмірі 650581 (шістсот п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн. 30 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.07.2022 року.

Суддя С. Стефанишин