Номер провадження 2/754/3126/22 Справа №754/1449/22
16 червня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді: Панченко О.М.
при секретарі: Богослов Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
31.01.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 02.04.2001 року. Відповідач у справі зареєстрований в квартирі, але більше року не проживає в ній, в квартирі відсутні речі відповідача, його майно, він не з`являється до квартири, не цікавиться нею та не сплачує комунальні послуги. Реєстрація місця проживання фактично відсутнього тривалий час відповідача за спірною адресою змусило позивачку звертатись до суду з вказаним позовом, у якому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Панченко О.М. від 01.02.2022 року відкрито провадження за даним позовом з призначенням справи до спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла письмова заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд ухвалити рішення про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечувала та просила проводити розгляд справи без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов, відповідач не подав.
Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність сторони позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що позивачка у справі є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 02.04.2001 року.
Як зазначила в позові позивачка, відповідач у справі зареєстрований в квартирі, але більше року не проживає в ній, в квартирі відсутні речі відповідача, його майно, він не з`являється до квартири, не цікавиться нею та не сплачує комунальні послуги. Реєстрація місця проживання фактично відсутнього тривалий час відповідача за спірною адресою змусило позивачку звертатись до суду з вказаним позовом.
Відповідно до актів складених сусідами, які постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 та 168 від 28.12.2021 року та 07.09.2021 року відповідач ОСОБА_2 починаючи з вересня 2017 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).
Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
З положень ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч.3 ст.12 , ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин тривалий час. Крім того, суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивачки відповідачу не чинилися.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач без поважних причин в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 982.40 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 77, 81, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 982.40 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуюча О.М. Панченко