Справа №461/4892/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

представника відповідача Федорович Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до

Відповідач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг»

(79007, м. Львів, пр. Свободи, 39, ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицька районна адміністрація Львівської міської ради

(79000, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, )

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

09.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У прохальній частині позовної заяви, позивач просить стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» та Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 75767 грн. 16 коп. та моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що 23.02.2021 року близько 17 години 15 хвилин за адресою: м. Львів, вул. Тиктора, 3, відбулося падіння льодових брил та снігу з даху будинку на належний йому автомобіль марки «Jeep Renegade», номерний знак НОМЕР_2 , котрий був припаркований з дотриманням правил дорожнього руху за вказаною адресою. Внаслідок падіння льодових брил та снігу, автомобілю було завдано фізичні пошкодження та матеріальні збитки. Дана подія зафіксована на камерах відеонагляду кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тиктора, 3, працівники якого стали свідками зазначеної події. Окрім цього, на лінію «102» позивачем було повідомлено про таку подію, після чого приблизно через 20 хвилин після дзвінка, на місце події прибув екіпаж патрульної поліції, який зафіксував даний факт на засоби фотофіксації. 26.02.2021 року ОСОБА_1 повідомив ЛКП «Айсберг» в письмовій формі про зазначену вище подію та про те, що 01.03.2021 року о 12:00 год за адресою м. Львів, вул. Хуторівка, 23 відбудеться огляд в ході судової автотоварознавчої експертизи для встановлення ступеню пошкоджень його автомобіля. За результатами висновку судової автотоварознавчої експертизи пошкоджень автомобіля №42, проведеної 01.03.2021 року судовим експертом Галамай Б. І. (свідоцтво №358 від 24.11.200 року), вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля «Jeep Renegade», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження 23.02.2021 року, становить 72767,16 грн. Отримавши висновок судової автотоварознавчої експертизи пошкоджень автомобіля позивач, з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, звернувся до відповідачів з листом про добровільне відшкодування завданих збитків, проте не отримав жодної відповіді. Відповідач не вчинив жодних дій, з- приводу вирішення питань порушених у вказаному листі, який було ним отримано. Позивач вказує, що місце падіння глиби льоду, внаслідок якої сталося пошкодження автомобіля 23.02.2021 року, не було огороджене попереджувальними стрічками та будь-якими попереджувальними знаками про небезпеку, з урахуванням яких він мав би вжити заходів щодо збереження свого майна. ЛКП «Айсберг» вимог законодавства не дотрималось, внаслідок чого ОСОБА_1 була заподіяна шкода. Також, позивач поніс витрати на експертне дослідження транспортного засобу вартістю 3000 грн., відповідно до договору про виконання судової експертизи №1 від 01.03.2021 року. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди складає 75767 грн. 16 коп. ОСОБА_1 вважає, що з відповідачів на його користь також слід стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн., на думку позивача, саме така сума еквівалентна завданим внаслідок пошкодження майна моральним стражданням.

Ухвалою суду від 25.06.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг», Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.08.2021 року від представника Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» надійшов відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зокрема, посилаючись на те, що позивач жодними доказами не підтвердив те, що саме падіння снігу спричинило пошкодження автомобіля про які вказано у позовній заяві, а також не надав доказів заподіяння моральної шкоди. Окрім того, відповідач зазначає, що у матеріалах справи не міститься доказів того, що автомобіль був припаркований у дозволеному місці. Біля будинку АДРЕСА_2 немає знаків, які дозволяють паркування автомобілів, отже таке паркування є недозволеним. ЛМКП «Айсберг» відповідає за будинок та прибудинкову територію, але не за те, що відбувається на проїжджій частині.

01.10.2021 року від Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту поданого відзиву вбачається, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки будинок АДРЕСА_2 не перебуває на утриманні та у власності (на балансі) Галицької районної адміністрації Львівської міської ради. Окрім того, відповідач вказує, що позивач належними доказами не підтвердив те, що саме падіння снігу спричинило пошкодження автомобіля про які вказано у позовній заяві. Також, відповідач вважає, що позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про нанесені йому моральні чи душевні страждання, тобто не доведено факту заподіяння моральних чи фізичних страждань спричинених відповідачем та не обгрунтовано суму морального відшкодування.

05.10.2021 року у судовому засіданні ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи письмові пояснення. Згідно наданих пояснень, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а доводи відповідачів щодо порушення позивачем правил паркування відхилити, оскільки даний факт не зафіксований протоколом чи постановою уповноваженого органу, як це передбачено законодавством України.

04.11.2021 року представником ЛМКП «Айсберг» подано клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі автотоварознавчої експертизи відмовлено.

01.02.2022 року позивачем заявлено клопотання про виключення Галицької районної адміністрації Львівської міської ради з числа співвідповідачів у справі, у зв`язку з тим, що 10.03.2020 року розпорядженням голови Галицької районної адміністрації № 90 затверджено акт списання багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 із балансу Львівської міської ради. Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та прийняти рішення, яким стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь останнього відшкодування матеріальної шкоди в сумі 75767 грн. 16 коп. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Водночас, позивачем подано до суду письмові пояснення у яких останній зазначив, що ЛМКП «Айсберг» зобов`язане забезпечувати управління будинком під АДРЕСА_2 , забезпечити його належні експлуатацію та утримання, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору, здійснювати технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, є належним відповідачем у справі, який має відшкодовувати майнову та моральну шкоду, що завдана внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків із управління будинком. Таким чином, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі

01.02.2022 року, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача задоволено. Виключено Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради з кола відповідачів та залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

05.04.2022 року позивачем подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, оскільки він не може прибути на розгляд справи з поважних причин, а саме його мобілізації до лав Збройних Сил України.

У судовому засіданні 15.06.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та долучити до матеріалів справи судову практику щодо розгляду даної категорії справ, яку врахувати під час ухвалення рішення.

Інші учасники справи до суду у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що позивач подав заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності учасників судового провадження, які не з`явилися у судове засідання є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, заслухавши доводи учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків, виходячи з наступних доводів, мотивів та міркувань.

Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»).

Судом встановлено, що 23.02.2021 року за адресою: м. Львів, вул. Тиктора, 3, відбулося падіння льодових брил та снігу з даху будинку на автомобіль марки «Jeep Renegade», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Дана подія підтверджується наявним у матеріалах справи листом-повідомленням Львівського районного управління поліції Національної поліції у Львівській області від 16.03.2021 року №5053/37-4 за фактом розгляду звернення ОСОБА_1 від 23.02.2021 року, з приводу пошкодження автомобіля марки «Jeep» д/з НОМЕР_2 , внаслідок падіння снігу з даху будинку АДРЕСА_2 .

З Висновку № 42 судової автотоварознавчої експертизи, виготовленого на підставі договору №01 від 01 березня 2021 року, складеного 10 березня 2021 року судовим експертом Галамай Б.І., а також фототаблиць, які містяться у додатку до зазначеного висновку, вбачається, що автомобілю марки «Jeep Renegade», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 було завдано механічних ушкоджень. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля «Jeep Renagate 2,4i 5dr 6 AT» ідентифікаційний номер НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження 23.02.2021 року, з врахуванням результатів його обстеження 01.03.2021 року в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 72767 грн. 16 коп.

Таким чином, встановлено, що внаслідок падіння на автомобіль позивача брили снігу 23.02.2021 року, майну останнього було завдано матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Окрім того, згідно Договору № 01 про виконання судової експертизи від 01.03.2021 року, укладеного між замовником - ОСОБА_1 та виконавцем - ТОВ фірма «Експертиза», вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи становить 3000 грн.

Послуги з управління та обслуговування будинку АДРЕСА_2 надаються Львівським міським комунальним підприємство «Айсберг». Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи Листом-повідомленням № 1890 від 16.12.2021 року, наданого ОСОБА_1 за фактом розгляду запиту про надання інформації від 10.12.2021 року ЛКП «Айсберг». Зокрема, відповідно до даного листа, власники кватрир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_2 визначилися з формою управління та уклали угоду на управління з ЛМКП «Айсберг».

Крім того, відповідно до п. 3 Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 року № 90 про затвердження акту списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з балансу ЛКП «Айсберг» до прийняття рішення власниками квартир про форму управління багатоквартирним будинком або до моменту проведення конкурсу на визначення управителя по кожному будинку, виконавцем житлово-комунальних послуг залишено комунальне підприємство «Айсберг».

Отже, посилання представника відповідача на те, що згідно із розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 року № 90 про затвердження акту списання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 з балансу ЛКП «Айсберг», як на підставу для відмови у задоволенні заявлених вимог, є помилковим та таким, що не знайшло свого підтвердження у процесі розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, та п. 1 1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду.

Вимогами п.п.4.5.17, 4.5.19 п.4.5 «Водовідвід і очищення дахів від снігу» Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня у №76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207 встановлено, що дах з зовнішнім водовідводом необхідно періодично очищати від снігу, не допускаючи нагромадження його до товщини 30 см. При заледенінні звисаючих і водовідних пристроїв у відлигу сніг скидають і при меншій товщині. При очищенні снігу з даху необхідно особливу увагу приділяти прибиранню снігу в період відлиги.

Відповідно до вимог п.п. 1.1.8.6 п. 1.1.8 «Дахи і покрівлі» розділу 1 «Утримання і споруд та прибудинкових територій» Примірного переліку послуг з утримання і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року №150 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за №1046/9645, утримувачі будинків та споруд зобов`язані проводити скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведені положення унормовують загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В свою чергу, шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому за положеннями ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Крім того, аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене, з урахуванням визначених процесуальними кодексами принципів змагальності й диспозитивності, саме на балансоутримувача майна покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди особі, майно/здоров`я якої постраждало внаслідок неналежного утримання балансоутримувачем відповідних об`єктів.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення, обов`язковому з`ясуванню у процесі розгляду даної справи підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані представником відповідача у процесі судового розгляду.

Твердження відповідача наведене у відзиві на позовну заяву стосовно того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме падіння снігу спричинило пошкодження автомобіля марки «Jeep Renegade», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи. Зокрема, такі доводи сторони відповідача були спростовані наявним у справі висновком експертизи та роз`ясненнями експерта Галамай Б.І., який у судовому засіданні 01.12.2021 року підтримав складений ним висновок за фактом проведення автотоварознавчої експертизи та зауважив, що ушкодження транспортного засобу відбулося внаслідок падіння снігу з даху будинку. Крім того, з приводу тверджень представника відповідача про необізнаність експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, експерт надав витяг з висновку, який долучений до матеріалів справи, вказавши, що невідображення даного факту у первинному висновку має суто характер технічної описки і таке не слід брати до уваги. Крім того, експерт надав вичерпні пояснення щодо змісту наданого ним висновку, які не містять жодних робіжностей та суперечностей.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача стосовно того, що автомобіль марки «Jeep Renegade», номерний знак НОМЕР_2 було припарковано у місці де паркування заборонено. Оскільки, докази, які б підтверджували наведене у матеріалах справи відсутні.

Більше того, навіть якщо би такий факт знайшов своє підтвердження в процесі судового розгляду, чого, як наведено вище, не було, порушення правил паркування позивачем не звільняє відповідача від обов`язків по належній експлуатації та обслуговуванню будинку. Також, не можливо не відзначити, що такі доводи представника відповідача є абсолютно некоректними, адже невиконання обов`язку щодо прибирання снігу з дахів може призвести не тільки до пошкодження майна, а може спричинити шкоду життю і здоров`ю громадян (пішоходам які проходять повз будинок).

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок неналежного виконання відповідачем (уповноваженими ним особами) обов`язків по обслуговуванню будинку відбулося падіння льоду з даху будинку АДРЕСА_2 , у результаті чого було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди.

Зважаючи на те, що зі змісту висновку експерта наданого позивачем вбачається, що розмір матеріальної шкоди, який становить 72767 грн. 16 коп., наведений з урахуванням особливостей стану автомобіля, пошкоджень та нормального фізичного зносу, суд, з врахування роз`яснень наданих експертом під час судового розгляду, вважає, що така сума відображає реальні втрати, яких зазнав позивач, у зв`язку з пошкодженням його майна.

Вирішуючи питання моральної шкоди, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. З урахуванням положень ст. 23 ЦК України при визначені розміру компенсації моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 року у справі № 455/1076/16-ц).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків.

Позивач просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Водночас, слід відзначити, що матеріали справи не містять належних підтверджуючих доказів стосовно завдання шкоди позивачу саме у заявленому розмірі. Натомість, у процесі розгляду справи встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків ЛМК «Айсберг» ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, що в свою чергу спричинило певні незручності останньому. Наведене, а також обставини встановлені в ході розгляду справи свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Така шкода полягає у тому, що позивач зазнав змін у життєвих стосунках через неможливість користуватися транспортним засобом у повсякденному житті, був змушений змінити щоденний розпорядок, зокрема здійснювати заходи щодо проведення та організації ремонту автомобіля, встановлення заподіювача шкоди, а також захисту порушених майнових прав у судовому порядку, адже відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати шкоду.

Відтак, дотримуючись засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Отже, вирішуючи спір, дослідивши та давши оцінку поданим учасниками справи доказам, врахувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження завдання йому майнової та моральної шкоди, понесених моральних страждань, доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача.

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, Крім того, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про відшкодування йому витрат на оплату послуг експерта, адже він змушений був до нього звертатись саме внаслідок дій (бездіяльності) відповідача, а тому з відповідача також підлягають стягнення витрати позивача на оплату експертного дослідження у розмірі 3000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 80767,16/85767,16х908 = 855 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_1 75767 грн. 16 коп. завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_1 855 грн. судового збору.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (79007, м. Львів, пр. Свободи, 39, ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицька районна адміністрація Львівської міської ради 79000, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, )

Повний текст рішення суду складено 22.06.2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.