БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/5/22
Справа № 356/190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2022 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретарів Харченко Ж.В., Бабінець Н. Г.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 у якому просила усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з зазначеного будинку ОСОБА_3 з усіма особами які мешкають разом з нею і являються залежними від неї.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що після смерті своєї матері ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_2 успадкувала майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.12.2013, і є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок за тією ж адресою. Після смерті ОСОБА_4 у спірному будинку проживав ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_3 , та їх дітьми. Позивач вважає, що відповідач проживаючи з своєю родиною у будинку, що належить позивачу порушують права останнього. На неодноразові звернення позивача до відповідача про звільнення з будинку, ОСОБА_3 відмовляється, та погрожує знищенням майна. Право ОСОБА_3 на проживання на думку позивача є похідним від права ОСОБА_5 , якому було відмовлено у визнанні права власності на спірний будинок за рішенням суду та був виселений з будинку АДРЕСА_1 , тому ОСОБА_3 , підлягає виселенню з усіма особами які мешкають разом з нею і є залежними від неї. Позиція обгрунтована посиланням на ст.317, 321, 319, 391 ЦК України.

Ухвалою судді від 30.04.2020 позовна заява прийнята судом до розгляду в порядку загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що проживає у спірному будинку з ОСОБА_5 ще на початку 2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась перша спільна дитина. 14.12.2013 позивач отримала свідоцтва про право на спадщину. Всі обов`язки по утриманню, збереженню майна та оплати комунальних послуг виконує, окрім того, вважає, що проживає у будинку АДРЕСА_1 на законних підставах. Окрім того, іншого житла відповідач не має, права позивача не порушує, та не може бути виселена з дітьми. Таким чином, у задоволенні позову просить відмовити.

У підготовче судове засідання призначене на 26.05.2020, 18.06.2020, 06.07.2021 відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, не зявлялась, через канцелярію суду подавала клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.09.2020 зупинено провадження у цивільній справі №356/190/20 до набрання законної сили рішення яким завершиться розгляд цивільної справи №356/300/20.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.10.2021 ухвалу Березанського міського суду Київського області від 08.09.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

У підготовче судове засідання 30.11.2021, 16.12.2021, 29.12.2021 відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою не з`явилась, через у канцелярію суду подавала клопотання про відкладення розгляду (а.с.161-162173-174,181-182,189-190).

Березанського міського суду Київської області від 24.01.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

07.09.2020 позивач через канцелярію суду подала клопотання, в якому позов підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.116). В судове засідання позивач 15.06.2022 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена (а.с. 210).

Відповідач в судове засідання 21.02.2022 не з`явилась, повідомлялясь про час та місце розгялу справи, подала клопотання про відкладення розгляду справи. 15.06.2022 будучи повідомленою про час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання також не з`явилась. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.199,208).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи, що позивач і відповідач не прибули у судове засідання, уповноважений представник позивача не заперечував проти розгляду справи, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд з урахуванням положень ч.3 ст.131,ч.2 ст.211, ч.1, п.1,4 ч.3 ст.223 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію представника позивача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Чудельською сільською радою Сарненського району Рівненської області 18.06.2012, актовий запис № 16 (а.с.12,42).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2013 виданого державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі №874, ОСОБА_2 належить домоволодіння в АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.3-5).

ОСОБА_2 є також власником земельних ділянок площею 0,1000 га і 0,0592 га для будівництва і обслуговування будинку та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується свідоцтвами на право на спадщину від 14.12.2013 виданих державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори зареєстрованих у реєстрі № 876, №878 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2013 (а.с. 6-10).

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_5 є колишнім чоловіком попереднього власника житла ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вселився і проживав у спірному домоволодінні (а.с.99-103,126-132).

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020, залишено без змін постанову Київського апеляційного суду від 30.01.2019, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 02.07.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Сарненської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Д. І. про визнання права власності - відмовлено, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 задоволено частково, виселено ОСОБА_5 з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині зустрічного позову відмовлено (а.с.99-103,126-132).

Згідно з постановою старшого державного виконавця Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушнєрової М. І. від 19.03.2020, рішення про виселення ОСОБА_5 з будинку за адресою: АДРЕСА_1 виконано, ОСОБА_5 виселено з будинку, про що свідчить також акт державного виконавця № 59021115 від 19.03.2020, а виконавче провадження № 59021115 з його примусового виконання закінчено (а.с.14-16,18-20,22-24,44-46).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що «негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення».

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК Української РСР особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Окрім того, згідно статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї , а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020, залишено без змін постанову Київського апеляційного суду від 30.01.2019, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 02.07.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Сарненської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Д. І. про визнання права власності - відмовлено, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 задоволено частково, виселено ОСОБА_5 з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині зустрічного позову відмовлено (а.с.99-103,126-132).

У відповідності до ч.3ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, у відзиві відповідач вказувала, що з початку 2013 року почала проживати у спірному житловому будинку разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та відмовляється добровільно його звільнити.

Водночас, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є співвласником спірного житлового приміщення, не є та ніколи не була членом сім`ї власників житла ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи з ними не проживала, спільного господарства та побуту не вела, згода власників житлового приміщення на вселення такої особи не надавалась, відтак, не набула права користування спірним житлом у встановленому законом порядку.

За таких обставин, проживання відповідача ОСОБА_3 у зазначеному будинку без відповідних правових підстав створює позивачу ОСОБА_2 безумовні перешкоди в користуванні її власністю, тому ці перешкоди повинні бути усунуті шляхом виселення відповідача з особами, які з нею проживають, з цього домоволодіння, у тому числі з врахуванням положень ч.4 ст.29 ЦК України.

Водночас, захист позивачем свого права власності не тягне за собою порушення права ОСОБА_3 на житло, оскільки згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Рівненській області від 24.04.2020, ОСОБА_3 з 16.02.2007 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вказане також як місце її проживання у медичному свідоцтві про народження № 121 від 09.06.2020 (а.с.52,77).

Доказів про неможливість проживання за місцем своєї реєстрації, як і доказів відсутності в неї іншого житла, матеріали справи не містять.

Акт обстеження № 2472 від 08.11.2019, а також квитанції ТОВ «Київоблгаз збут» за березень 2020 та ТОВ «Київська обласна ЕК» за березень 2020, суд не приймає до уваги, оскільки не стосуються предмету спору, тому що стосуються будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що не є спірним (а.с.96-98).

При цьому, як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Разом з тим, питання залежності осіб, які проживають разом, не регулюється нормами права, відтак, позовна вимога позивача щодо залежних осіб не є способом судового захисту та в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме усунення позивачу ОСОБА_2 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй майном шляхом виселення ОСОБА_3 , з усіма особами, які мешкають разом з нею, в решті пред`явлені вимоги не ґрунтуються на вимогах законодавства та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 141, 223,258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити частково.

Усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з зазначеного будинку ОСОБА_3 з усіма особами, які мешкають разом з нею.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20.06.2022.

Суддя І. О. Капшученко