Справа № 159/5222/21
Провадження № 2/159/113/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

10.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №113173, вчиненого 30.11.2020 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 739грн 62 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснення третіх осіб

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчий напис вчинено без дотримання чинного законодавства, зокрема, без нотаріального посвідчення кредитного договору, що суперечить вимогам статті 87 Закону України «Про нотаріат»; у порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчинив виконавчий напис без підтвердження безспірності заборгованості боржника.

1.2. У відзиві на позов відповідач позовних вимог не визнав. Свою позицію обґрунтував тим, що заборгованість позивача перед відповідачем є безспірною, оскільки у позові ОСОБА_1 не зазначив обставин, які би вказували на протилежне. Оскільки чинне законодавство не передбачає чіткого переліку документів, які б свідчили про безспірність заборгованості, відповідач вважає вчинений виконавчий напис правомірним і так, що відповідає закону. Окрім того, представник відповідача у письмовій заяві від 14.12.2021 просив відмовити у стягненні суми на правничу допомогу з огляду на те, що позивачем не надано достатніх доказів понесення таких витрат.

1.3. Третя особа приватний виконавець Малкова М.В. 15.12.2021 направила суду матеріали виконавчого провадження відкритого на підставі оскарженого виконавчого напису.

1.4. Третя особа- приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 10.09.2021; провадження у цивільній справі за вказаним позовом відкрите ухвалою від 14.09.2021; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін; справу призначено до розгляду по суті.

У зв`язку із виходом головуючого судді Логвинюк І.М. у відставку, дану справу 21.01.2022 передано на розгляд головуючому судді Шергіній Ю.О. За результатами повторного автоматизованого розподілу 18.05.2022 дану справу передано на розгляд головуючому судді Волковій Ю.Ф.

Ухвалою від 23.05.2022 новим складом суду справу прийнято до провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін; судове засідання призначено на 22.06.2022.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Ухвалою суду від 13.09.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; зупиненостягнення у виконавчому провадженні ВП № 63973983, яке відкрите на підставі виконавчого напису від 30.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 113173, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем і перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 60 739грн62 коп.

3.2. Позивач, представник позивача 22.06.2022 у судове засідання не прибули, у письмовій заяві від 22.06.2022 справу просили розглядати без їх участі.

3.3. Відповідач, треті особи, належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання 22.06.2022 не прибули, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

З огляду на неявку у судове засідання усіх учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 30.11.2020 вчинив виконавчий напис №113173, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500264335 від 28.03.2012 в сумі 60 089 грн62 коп.; періодстягнення з 16.01.2019 по 16.11.2020.

5. Норми права, які застосував суд.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі ЗУ «Про нотаріат»), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів унормовано Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповненойого після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, станом день вчинення виконавчого напису 30.11.2020, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Доказів про вчинення виконавчого напису30.11.2020 на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору відповідач суду не надав.

Вказана обставина спростовується наданими приватним виконавцем матеріалів ВП, зокрема копії договору, який не містить ознак нотаріального посвідчення.

Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідний, застосований судом, правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

ВідповідачТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусубули подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за договором.

Отже, з огляду на наведені позивачем у заяві по суті доводи (зокрема у частині заперечень безспірності заборгованості), надані сторонами докази, відповідачем не доведено, що на момент вчинення виконавчого напису існувала безспірна заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачемз підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 131 ЦПК України).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги частини шостої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

7.2. Щодо питання про стягнення понесених позивачем судових витрат на отримання правничої допомоги в сумі 10 000 грн, то суд, враховує, що позивачем укладено договір № 18/2021 від 07.09.21 р. про надання правничої допомоги із адвокатом Спіріною Ю.П.

На підтвердження понесених витрат позивач надав суду вказаний договір і квитанцію від 07.12.2021 про сплату вартості отриманої правничої допомоги у сумі 10 000 грн, ордер серії АС № 1025195 від 07.09.2021.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 137 ЦПК Українивизначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (частина друга статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн, на переконання суду, є неспівмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, обсягом виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги сталу практику вирішення даної категорії спорів, фактичну участь представника позивача у судових засідання протягом розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 000грн. сплачених витрат на правничу допомогу.

8. Щодо дії заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис,зареєстрований в реєстрі за № 113173, вчинений 30.11.2020приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 60 089 грн 62 коп. заборгованості за кредитним договором № 500264335 від 28.03.2012; 650 грн витрат за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал`на користь держави судовий збір у сумі 908 грн (дев`ятсот вісім грн).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 5 000 грн (п`ять тисяч грн).

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 .09.2021 у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 63973983, яке відкрите на підставі виконавчого напису від 30.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 113173, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем і перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 60 739грн62 коп., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування, імена сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство зобмеженою відповідальністю«Вердикт Капітал»; , місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, 5-Б;

третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог напредмет спору,на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міськогонотаріального округуГорай Олег Станіславович; місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська, 35;

третя особа,яка незаявляє самостійнихвимог напредмет спору,на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, 6/14.

Повне судове рішення складено 22.06.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА