Справа № 333/2023/21
Провадження № 2-др/333/4/22
06 червня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву представника відповідача по цивільній справі № 333/2023/21 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комарова 13» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, -
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСББ «Комарова 13» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні задоволено частково, стягнуто з ОСББ «Комарова 13» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 6 538 гривень 10 копійок, в іншій частині позову відмовлено, стягнуто з ОСББ «Комарова 13» на користь держави судовий збір у розмірі 167 гривень 07 копійок.

При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

06.12.2021 року до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем під час розгляду справи надано суду: договір про надання правової допомоги та Акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт від 27.09.2021 року до Договору про надання юридичної допомоги від 17.05.2021 року, а також копії квитанцій про сплату гонорару адвоката. Відповідно до пункту 3.1 договору про надання юридичної допомоги від 17.05.2021 року вартість наданих адвокатом послуг по даному договору визначається у складених адвокатом актах приймання-передачі наданих послуг. Сторонами договору погоджено вартість наданих адвокатом послуг в розмірі 7500,00 грн., про що підписано акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, прийняття участі в судових засіданнях, в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 7500,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Крім того. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 17.05.2021 року, укладеними між відповідачем і адвокатом Юсубовим Е.С., закріплені повноваження останнього на представництво інтересів відповідача у даній справі. Відповідно до акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт від 27.09.2021 року між ОСББ «Комарова 13» (замовник) і адвокатом було погоджено гонорар у розмірі 7500,00 гривень, який був сплачений замовником, що підтверджується платіжними дорученнями. Адвокатом Юсубовим Е.С. було надано суду ордер.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи зі співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, ціні позову та виконаним адвокатом робіт (наданим послугам), наявності розрахунку часу, витраченого останнім на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, враховуючи, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, позов задоволено частково на 18,40 %, а відповідач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 11, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Ухвалити по цивільній справі № 333/2023/21 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комарова 13» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комарова 13», , яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комарова, буд. 13, витрати з розгляду справи, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6 000 гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Повне додаткове рішення складене 06 червня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик