Справа № 362/949/22
Провадження № 2/362/1547/22
У х в а л а

"17" лютого 2022 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати житловий будинок загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 28 кв.м, з прибудинковими господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :02:022:0094, загальною площею 0,06 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ним право власності на Ѕ частину вказаного майна.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 143290,00 грн.

Отже, позовна вимога про визнання права власності є вимогою майнового характеру. А тому, вивчивши матеріали справи суддя дійшов висновку, що всупереч положенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" надалі - Закону).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р. № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Додані до позову Звіт про оцінку майна та Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, якими визначено оцінку спірного нерухомого майна, ставляться судом під сумнів, оскільки не містять підтвердження складення оцінювачем кваліфікаційного іспиту та одержання кваліфікаційного свідоцтва (ст.6 Закону); замовником оцінки майна є особа, якій зазначене майно не належить на та не перебуває у її володінні, і немає доручення власника майна. Крім того, згідно обставин позову, позивач, як замовник оцінки, не мав можливості забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки (ст. 11 Закону); зміст звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування не відповідає встановленим положенням (національними стандартами) оцінки майна, зокрема не містить розділів, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна (ст. 12 Закону). Аналогічні порушення допущені і при складенні Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що регулюється Законом України «Про оцінку земель».

За таких обставин, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна шляхом замовлення оцінки майна з дотриманням вимог чинного Законодавства та сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» з урахуванням звітів про оцінку майна.

Суддя роз`яснює, що дійсну ціну позову можливо встановити шляхом звернення позивача до відповідних експертних та інших установ для визначення оцінки майна, після чого можливо встановити дійсну ціну позову і сплатити відповідний розмір судового збору.

Оскільки позовна заява містить недоліки, то суддя відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравченко Л.М.