24.03.2022 Єдиний унікальний номер 205/4151/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/4151/21
Номер провадження 2/205/1145/22
24 березня 2022 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
20 травня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позов обґрунтований тим, що 08.10.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу «Nissan», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .
У результаті ДТП автомобіль «Nissan», номерний знак НОМЕР_2 , було пошкоджено, чим завдано його власнику матеріальних збитків. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 47 854,53 грн.
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивачем виплачено потерпілому ОСОБА_2 42 509,73 грн. за шкоду, завдану в результаті ДТП, оскільки особисто відповідачем потерпілому вона не відшкодована. Окрім того, позивач сплатив за послуги аварійного комісара 855,00 грн.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 43 364,73 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Від відповідача до суду відзив на позов не надходив.
У судове засідання сторони не з`явилися.
В змісті позовних вимог Позивач просить справу розглядати без участі свого представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, наявні в матеріалах справи докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що 08.10.2018 року об 10 годині 00 хвилин сталась ДТП за участю автомобіля «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Nissan», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5).
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В результаті даної ДТП пошкоджено автомобіль «Nissan», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (а.с.8), чим власнику завдано матеріального збитку.
Враховуючи, що на дату ДТП Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.10), власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ (а.с. 6,22).
Відповідно до наказу МТСБУ № 36 від 02.01.2019 року (а.с.26) ОСОБА_2 перераховано 42 509,73 грн. (а.с.29).
Також МТСБУ понесено витрати у зв`язку з оплатою послуг експерта з визначення розміру завданого збитку в розмірі 855,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1014946 від 19.12.2018 року (а.с.28,30).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно зі ст. 39 вказаного Закону наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 41.4 ст. 41 зазначеного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок шкоди.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної бо юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Як встановлено судом, у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібравши документи по ДТП, МТСБУ здійснено виплату шкоди, заподіяної в внаслідок ДТП у розмірі 42 509,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 37 від 03.01.2019 року (а.с. 29).
Зважаючи на те, що МТСБУ виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 , до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Окрім того, як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачем було здійснено витрати на визначення розміру шкоди у сумі 855,00 грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням №1014946 від 19.12.2018р.
Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 42 509,73 грн. та витрат на визначення розміру шкоди у сумі 855,00 грн., а всього 43 364,73 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко