Провадження 2/357/1112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Чайка О.В., ,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1, в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулась з позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач»), третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

Позивач перебувала у шлюбі з Відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

З травня 2019 року Позивач не підтримує з Відповідачем будь-яких відносин.

Питання щодо виконання батьківських прав та обов`язків по догляду за малолітнім сином офіційно не обумовлені та не вирішені.

Син ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з Позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично перебуває на утриманні та вихованні Позивача.

Відповідач не виконує свої батьківськи обов`язки по відношенню їхнього малолітнього сина, аліменти сплачує в примусовому порядку через органи державної виконавчої служби. На дату подачі позовної заяви, Відповідач має заборгованість зі сплати по аліментах.

Тому Позивач вимушена звернутися до суду та просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.33-34).

02.02.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку Відповідач направив відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Спору щодо місця проживання їхньої спільної дитини між сторонами не існує, всі обставини зазначені Позивачем є вигаданими та недостовірними, та є такими, що не відповідають дійсності і спрямовані лише на те, щоб скомпрометувати Відповідача як батька в очах суспільства. В силу свого віку та потреб їхнього сина, він як проживав так і проживає з його матір`ю ОСОБА_1 в місті Києві за зазначеною нею адресою. У задоволенні позову просив відмовити (а.с.46-50).

23.02.2022 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.121).

14.06.2022 року у судовому засіданні Позивач свій позов підтримала. Пояснила, що хоча дитина і була народжена у шлюбі, втім із-за зловживань Відповідачем алкогольними напоями та відсутністю дома, за її ініціативою шлюб було розірвано у грудні 2018 року. Після цього Відповідач поїхав до іншої жінки, з якою у нього вже були відносини. З тих пір Відповідач бачився з дитиною лише три рази по п`ять хвилин. А після дня народження сина у жовтні 2019 року зник на 2,5 роки. Знов з`явився Відповідач вже 21 вересня 2021 року, у дитячому садочку, коли хотів забрати дитину. Але йому сина не надали. Після цього Відповідач звернувся до органу опіки за встановленням графіку побачень з дитиною. Весь цей час син мешкає з Позивачем, яка утримує дитину. За Відповідачем рахується заборгованість зі сплати по аліментах. Участі у вихованні дитини він не приймає. У свою чергу, на відміну від Відповідача, Позивач має стабільний заробіток та житло. Позивач звернулась з цим позовом до суду, оскільки бажає юридично оформити місце проживання дитини та запобігти спробам викрадання дитини Відповідачем. Просила позов задовольнити.

14.06.2022 року у судове засідання Відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. 09.06.2022 року засобами електронного зв`язку на адресу суду направив заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що він є багатодітним батьком, а в країні введений військовий стан і він був вимушений разом з родиною виїхати за межі України (а.с.144-145).

14.06.2022 року у судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 08.02.2022 року засобами електронного зв`язку на адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без участі представника, прийняти рішення в найкращих інтересах дитини, врахувавши висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.02.2022 року (а.с.98, 99-101).

Суд, вислухавши пояснення Позивача, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, а позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Право на доступ до правосуддя гарантоване Конституцією України. Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Проте, не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Основного Закону. Отже, право на судовий захист, встановлене ст.55 Конституції України, не може обмежуватись навіть за умови оголошення воєнного стану.

При цьому суд ураховує, що на дату ухвалення рішення у справі, на території Білоцерківського району, як і на території всієї Київській області, бойові дії не відбуваються. У той же час, дана справа призначалася до розгляду по суті вже чотири рази і потребує на своє вирішення, а Позивач, яка проживає у м.Києві, у судове засідання заявилася особисто.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач перебувала у шлюбі з Відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2858 (а.с.8).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано та з Відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідною копією рішення суду та копією виконавчого листа (а.с.5-6, 7).

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22.12.2017 року, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації його матері (а.с.10).

Як убачається з акту обстеження умов проживання від 06.10.2021 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 24.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 - створені задовільні умови для проживання, виховання та розвитку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.18, 19).

Відповідно до характеристики від 04.10.2021 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , остання працює у ТОВ «Сфералайн ЛТД» з 12.09.2016 року на посаді бухгалтера. Зарекомендувала себе як привітний та сумлінний працівник, у колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою і авторитетом у керівництва (а.с.11, 12).

В матеріалах справи міститься звернення Позивача до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про те, що 30.09.2021 року її колишній чоловік ОСОБА_2 без її відома намагався зустрітися з їх спільним малолітнім сином ОСОБА_6 , 2017 року народження.

Як убачається з довідки, наданої ст.інспектором СЮП ВП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві Лободюком Д.О., враховуючи те, що ОСОБА_2 на даний час не позбавлений батьківських прав та не обмежений у спілкуванні з дитиною рішенням суду або органом опіки, останній не вчиняв дій, які містять ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, а також те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли цивільно-правові відносини щодо визначення порядку участі батьків у вихованні дітей, вирішення яких відносяться виключно до компетенції суду, на даний час відсутні підстави для внесення відомостей, викладених в заяві ОСОБА_1 , до ЄРДР (а.с.17).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.02.2022 року 109/04/40-759, на момент розгляду справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, батьки проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Під час проведення відповідної роботи для виготовлення висновку, представником служби у справах дітей сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації обстежено умови проживання дитини в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю, гр. ОСОБА_1 . Ця підстава ніколи не заперечувалася батьком та спору щодо визначення місця проживання дитини не існувало та не існує. Будь-яких дій щодо зміни місця проживання малолітнього сина батько самостійно не вчиняв. Отже, керуючись інтересами дитини Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, дійшов висновку, що малолітньому ОСОБА_3 , доцільно проживати з матір`ю, ОСОБА_1 , однією родиною, що забезпечить найкращі інтереси дитини (а.с.103-105).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як убачається з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У частині першій ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме інтересам дитини. При винесенні даного рішення судом враховується малолітній вік дитини, її фактичне проживання на даний час із матір`ю, а також участь матері у житті дитини.

При цьому суд виходить з того, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати й неформального значення.

А тому, суд не погоджується із доводами Відповідача про відсутність між сторонами спору щодо місця проживання дитини, оскільки той хоча й формально не заперечує проти проживання дитини разом із Позивачем, втім, у задоволенні позову просить відмовити. Таким чином, можливо зробити висновок про те, що між сторонами залишилося неврегульованим питання щодо місця проживання дитини, а наведена позиція Відповідача є його правовою позицією, направленою на те, щоб схилити суд до відмови у задоволенні позову.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що проживання дитини з матір`ю буде відповідати інтересам дитини. Наявні всі правові підстави для задоволення позову.

Крім того, суд зауважує, що батько дитини при цьому не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами доказів.

При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа:

Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 01054, місто Київ, бульвар Шевченка, будинок 26/4.

Повне судове рішення складено 24.06.2022 року.

СуддяВ. П. Цукуров