Провадження №22-ц/824/546/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія», третя особи: комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Для забезпечення і захисту прав співвласників багатоквартирного будинку був створений ОСББ «Надія». Позивач в серпні 2018 року придбав та встановив у квартирі вузли розподільчого обліку теплової енергії. В подальшому, з метою контролю споживання тепла і його раціонального використання позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про опломбування вузлів розподільчого обліку теплової енергії та взяття їх на абонентський облік, однак представниками ОСББ «Надія» були надані позивачу відповіді на його звернення, в яких повідомлено, що вони відмовляються взяти на абонентський обліки вузли розподільчого обліку теплової енергії. Крім того бухгалтером ОСББ «Надія» було здійснено перерахунок сплати за тепло, з якого вбачається, що у позивача наявна переплата в розмірі 7 076,25 грн. Натомість відповідач продовжує виставляти рахунки позивачу за теплову енергію без врахування показників приладів обліку, більше того, відповідач зазначив, що у позивача наявна заборгованість по сплаті теплової енергії в розмірі 7 269,00 гривень. Позивач в своєму позові вказує, що дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

15 жовтня 2021 року до суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 23 750,00 грн. та 840,80 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувані рішення вважає незаконними, та таким, що ухвалені з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати рішення та додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

09.12.2021 року відповідач об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія» направило відзив на апеляційну скаргу вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду - законним і обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

16.02.2022 року третя особа - комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» направило пояснення на апеляційну скаргу.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на день звернення до суду ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6). 25.01.2021 року згідно договору дарування власником квартира АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору дарування.

Позивачем було придбано та встановлено вузли розподільчого обліку теплової енергії.

Згідно робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії РП-18/08/08/2018, система опалення будинку запроектована внутрішня система розведення системи опалення з вертикальним розведенням, місце приєднання вузла розподільчого обліку теплової енергії на подавальному трубопроводі з відгалуженням на частини А, В, С квартири.

Акт введення в експлуатацію квартирного вузла обліку теплової енергії від 16.05.2018 року підписаний ОСОБА_1 та ТОВ «МЕГАВАТТ ЛТД», але акт не підписаний постачальником послуг ОСББ «Надія».

24.10.2018 року позивач звернувся до ОСББ «Надія» з заявою опломбувати і взяти на облік тепло лічильники у кількості трьох одиниць до початку теплопостачання опалювального сезону в зв`язку з встановленням тепло лічильників на прилади опалювання в квартирі № 18 .

Відповідно до протоколу засідання правління ОСББ «Надія» від 25.01.2018 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було прийнято рішення, що ОСББ «Надія» не може приймати на абонентський облік теплові лічильники, які встановлені в квартирах, так як це суперечить Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії затверджений постановою КМУ від 10.10.2018 року № 829.

14.02.2019 року представники ТОВ «МЕГАВАТТ ЛТД» в присутності власника квартира ОСОБА_1 згідно його заяви склали акт про те, що з метою визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку було обстежено внутрішньобудинкову систему опалення, включаючи приміщення квартири АДРЕСА_1 , в результаті чого вони прийшли до висновку, що технічно можливо встановити вузли розподільчого обліку теплової енергії в усіх приміщеннях квартира № 18 при забезпеченні власником вільного доступу до них для зняття показань приладів обліку, обслуговування або заміни під час подальшої експлуатації після монтажу.

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про опломбування вузлів розподільчого обліку теплової енергії та взяття їх на абонентський облік.

Відповідач листами відмовив взяти на абонентський обік вузли розподільчого обліку теплової енергії, що встановлені квартирі позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для визнання дій відповідача щодо відмови позивачу взяти на абонентський облік засобів обліку теплової енергії незаконними.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Погоджуючись із доводами апелянта щодо відсутності обов`язку затвердження відповідних проектів, як на те посилався суд першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду тим не менш не може погодитись із твердженням позивача щодо наявності технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергіїв квартирі позивача та належності його вимог.

Постановою КМУ № 829 від 10.10.2018 року затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Даним Порядком визначено процедуру визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, інформацію, яка має бути зазначена в акті обстеження внутрішньобудинкової системи опалення для визначення можливості встановлення вузлів розподільного обліку, критерії визначення економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Пункт 6 Порядку № 829 визначає, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за умови відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім наступним критеріям:

- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);

- принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;

- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;

- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

З наведеного вбачається, що серед іншого, можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладі обліку, його обслуговування, заміни під час експлуатації, є однією із чотирьох умов, відсутність хоча б одної з яких визначає відсутність технічної можливості встановлення вузлів обліку.

З матеріалів справи вбачається, і це не заперечувалося представником апелянта під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що спірні прилади обліку позивачем встановлені всередині квартири біля кожного з опалювальних приладів (батарей). Таким чином розташування таких приладів всередині квартири виключає висновок про вільний доступ до них. В свою чергу це визначає відсутність технічної можливості, про яку зазначено вище.

Зазначена обставина обумовлює неможливість задоволення позовних вимог. Така обставина була врахована судом першої інстанції при відмові у задоволенні позову, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Апелянтом не було належним чином доведено свої апеляційній вимоги, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько