ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5221/21
Провадження № 2/362/956/22
У Х В А Л А

20.01.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31 січня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 8.

Подружнє життя з відповідачем не склалося. За час їхнього спільного проживання виявилося, що сторони мають різні характери, погляди на життя, сім`ю, моральні та духовні цінності. Через все це сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, що унеможливлює спільне їх проживання як подружжя.

Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем давно розпалися, примирення між ними неможливе, тому шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати. З відповідачем позивач останні роки разом не проживає, спільного господарства не веде, подружніх стосунків не підтримує, спільних неповнолітніх дітей не мають.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 32).

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про надання строку на примирення, оскільки відповідачка не втрачає надію на відновлення сімейно-шлюбних відносин, має намір вживати всіх можливих заходів для збереження сім`ї заради їх дитини (а.с.10, 50).

Представник позивача до суду не з`явилася, надіслала заперечення на відзив та просила відмовити у задоволенні клопотань (а.с.51).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши вимоги позову, заяву, заперечення на заяву, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31 січня 2003 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є студенткою 1 курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту «Юридичний інститут Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана».

Як вбачається із надісланих клопотань та відзиву на позовну заяву, а також надсилання судом повісток до суду відповідачка проживає окремо від позивача в Хмельницький області, м. Дунаївці, що спростовує проживання відповідача, яка вказала місцем свого проживання адресу місця її реєстрації, за однією адресою з позивачем, що надає підстави суду встановити факт припинення між сторонами подружніх відносин.

Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 200/952/18 та встановив, що надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

ВС наголошує, що Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду справи. Надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Тобто, з аналізу викладених норм вбачається, що призначення подружжю строку для примирення та зупинення розгляду справи є правом суду, необхідність якого визначається у кожному окремому випадку індивідуально.

За положеннями ч. 2 ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.

Наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

У заяві відповідача про надання строку для примирення не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність у позивача наміру на примирення, коли він в запереченнях просить відмовити у задоволенні клопотання, дочка вже повнолітня з нею він спілкується, а також надає матеріальну їй допомогу, що також не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 56, 111 СК України, статтями 240, 251, 253 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко