Справа №442/9332/21
Провадження №2/442/238/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Хомика А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Приватного підприємства «Консул» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки в окремий об`єкт нерухомого майна,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить виділити Приватному підприємству «Консул» в натурі 22/100 частки зі спільної часткової власності на нежитлове приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , шляхом визнання за ним права власності в частці 1/1 на нежитлові приміщення, загальною площею 85.7 кв.м. а саме: приміщення «1» площею 16,9 кв.м., приміщення «2» площею 17,1 кв.м., приміщення «3» площею 17,4 кв.м., приміщення «4» площею 17,4 кв.м., приміщення «5» площею 12.5 кв.м.. приміщення «6» площею 4.4 кв.м. у нежитловій будівлі гуртожитку літ. «А-2», як на новоутворений об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що згідно Договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 04.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Кобак О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 10 Державне підприємство «Буджитлосервіс» продало позивачу ПП «Консул» 22/100 ідеальних частини нежитлової будівлі гуртожитку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення літ «1» площею 16,9 кв.м. літ. «2» площею 17,1 кв.м. літ.3 площею 17,1 кв.м, літ. «4» площею 17,0 кв.м., літ. «5» площею 16,9 кв.м., загальною площею 85,7 кв.м. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 27770018 від 26.10.2010 вказана частина нежитлового приміщення зареєстрована за позивачем, інша частина нежитлового приміщення гуртожитку (78/100) була приватизована відповідачами як особисті квартири.

У 2010 році позивачем виготовлено технічний паспорт на частину нежитлової будівлі, який знаходиться у його приватній власності. Згідно із технічним паспортом загальна площа частини нежитлової будівлі становить 85,7 кв.м. та включає в себе коридор позначений на плані літ. «І» загальною площею 16,9 кв.м., та 5 майстерень, позначених на плані циф. «2-6» площами 17,1 кв.м., 17,4 кв.м., 17,4 кв.м., 12,5 кв.м., 4,4 кв.м. відповідно.

На даний час добровільно припинити право спільної часткової власності та виділити частку в окремий об`єкт нерухомості позивач не може через незгоду з боку власників приватизованих квартир (відповідачів), а тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача - Вербіловська Т.М. подала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 04.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Кобак О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 10 Державне підприємство «Буджитлосервіс» продало позивачу ПП «Консул» 22/100 ідеальних частини нежитлової будівлі гуртожитку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення літ «1» площею 16,9 кв.м. літ. «2» площею 17,1 кв.м. літ.3 площею 17,1 кв.м, літ. «4» площею 17,0 кв.м., літ. «5» площею 16,9 кв.м., загальною площею 85,7 кв.м.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 27770018 від 26.10.2010 вказана частина нежитлового приміщення зареєстрована за позивачем, інша частина нежитлового приміщення гуртожитку (78/100) була приватизована відповідачами як особисті квартири.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суд; за захистом свого особистого немайіювого або майнового права у разі його порушення, не визнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 Цивільного кодексу України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на визначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18.

Згідно ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 16.08.2021 року № 495, який складено Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за технічними характеристиками об`єкт може бути поділений без проведення робіт з реконструкції будинку, під час поділу не було втручання в несучі та споруджувальні конструкції будинку, зовнішні інженерні системи, що не потребує дозвільної документації.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно їхного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому суд вважає можливим та необхідним здійснити виділ майна. Нежитлові приміщення мають окремі виходи, власну групу основних та допоміжних приміщень, тому такий виділ технічно можливий, не потребує здійснення переобладнань та будівельних робіт.

За таких обставин, є підстави для задоволення позовних вимог про виділення частки в натурі та визнання права приватної власності на нежитлове приміщення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 352, 354, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Виділити Приватному підприємству «Консул», , юридична адреса: 82100, м. Дрогобич, вул. Бориславська, 76, Львівська область, в натурі 22/100 частки зі спільної часткової власності на нежитлове приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності за Приватним підприємством «Консул» в частці 1/1 на нежитлові приміщення, загальною площею 85,7 кв.м. а саме: приміщення «1» площею 16,9 кв.м., приміщення «2» площею 17,1 кв.м., приміщення «3» площею 17,4 кв.м., приміщення «4» площею 17,4 кв.м., приміщення «5» площею 12,5 кв.м., приміщення «6» площею 4,4 кв.м. у нежитловій будівлі гуртожитку літ. А-2», як на новоутворений об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Хомик А.П.