КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7107/2022 Доповідач: Савченко С.І.
У Х В А Л А

13 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у місті Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 22 лютого 2022 року представник Державної казначейської служби України Тимофєєва Т.М. подала (направила поштою) безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

Відповідно до положень п.3 ч.4 та ч.5 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

У поданій апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України Тимофєєва Т.М. ставить питання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору, Казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кошторисні призначення для сплати судового збору на 2022 рік Казначейству передбачені, але такі кошти розділені на 12 частин, асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно. З огляду на зазначене, а також враховуючи кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, Казначейство не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору. У зв`язку з зазначеним, просить звільнити Казначейство від сплати судового збору, або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Розглянувши клопотання Державної казначейської служби України після надходження справи із суду першої інстанції, вивчивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав як для звільнення від сплати судового збору, так і для відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги з таких міркувань.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ст.136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, положення частини першої статті 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України "Про судовий збір", що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України "Про судовий збір", застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України`Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору немає.

Отже, наведена норма взагалі не передбачає звільнення юридичних осіб від сплати судового збору. У зв`язку із цим посилання представника Державної казначейської служби України Тимофєєвої Т.М. на те, що кошти призначені для сплати судового збору у 2022 році розділені на 12 частин, а асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно, а також те, що кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави є великою та те, що Казначейство не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору не є передбаченою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Щодо клопотання Державної казначейської служби України про відстрочення слати судового збору до ухвалення судового рішення, то слід зазначити наступне.

Так, юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Проте, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, суд також має встановити майновий стан сторони.

А враховуючи те, що представником Державної казначейської служби України Тимофєєвою Т.М. не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд апеляційної інстанції може відстрочити сплату судового збору, та не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, як такі, що перешкоджають Казначейству виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й державних органів.

Відхиляючи клопотання Державної казначейської служби України апеляційний суд керується практикою ЄСПЛ, який неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання особі права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Надання необгрунтованих переваг одній стороні перед іншою, в тому числі щодо сплати судового збору, буде порушувати принципи змагальності та рівності сторін перед законом та судом, встановлені ч.3 ст.2 ЦПК України.

Оскільки відповідач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги, то він зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до п.п. «1.1» «1.6» ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VIза подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

При цьому, позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду із вказаним позовом, з врахуванням уточнення позовних вимог, заявив вимогу майнового характеру щодо стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 250 000 грн., яка підлягала сплаті судовим збором у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент подання позову становило 2 500 грн.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відповідно до вимог п.п. «1.1» «1.6» ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 3 750 грн. (2500х150%=3 750 грн.).

Згідно реквізитів рахунку станом на 2022 рік для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____(Дата оскаржуваного рішення) по справі _____(Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Згідно приписів ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу про залишення без руху.

За таких обставин, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, а саме:сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі і надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

Керуючись ст.185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній казначейській служби України у задоволенні клопотання про звільнення від сплатисудового збору.

Відмовити Державній казначейській служби України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року залишити без руху та надати десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко