Дата документу 09.02.2022
ЄУН № 937/7386/21
№2/937/492/22
09 лютого 2022 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,
за участю секретаря - Чудакової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини, належним чином участі у її вихованні та утриманні не приймає і вважає, що існують усі правові підстави щодо позбавлення її батьківських прав, що відповідає інтересам дитини.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позовну заяву не надав. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів на розсуд суду. До заяви долучено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради щодо відсутності доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 07.08.2012 року по 16.08.2017 року, рішенням Приазовського районного суду Запорізької області шлюб між ними розірвано /а.с.11/
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.10/.
11.08.2018 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 13/
Позивачка разом з чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_2 проживають разом у житловому будинку по АДРЕСА_1 , придбаного родиною у кредит /а.с.15-18/
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Приазовської селищної ради до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (донька) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син) /а.с.14/
Згідно із довідкою, виданою КНП «Приазовський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.07.2021 дитину на прийом до лікаря приводить мати, батько здоров`ям доньки не цікавиться /а.с.20/
Відповідно довідки опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської селищної ради Запорізької області від 27.07.2021 року, батько ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкувався жодного разу, батьківські збори не відвідує. /а.с.22/
Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 13.07.2021 року, копія якої додана до матеріалів справи ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно цією заявою не заперечує проти про позбавлення його батьківських прав за його відсутності /а.с.23/.
Згідно з висновком Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно до його малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №232/20 від 25.11.2021 року, встановлено, батько дитини тривалий час свідомо ухиляється від виховання дочки, не піклується про її розумовий, духовний, фізичний розвиток, не цікавиться її життям та здоров`ям, не спілкується з дочкою у обсязі, необхідному для її самоусвідомлення. Керуючись інтересами малолітньої дитини, враховуючи, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки та надав нотаріальну згоду про позбавлення його батьківських прав, відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає, що на сьогодні відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.47/
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідача відносно своєї дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.
Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться долею доньки, не піклується про її розвиток, матеріально не утримує, в підготовці до самостійного життя участі не приймає, крім того, згідно нотаріальної посвідченої заяви, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги є цілком законними і обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, на підставі вимог, встановлених п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею судовий збір у розмірі 908 /а.с.1/.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 в інтересах: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ін..н. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ін..н. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, місцезнаходження: вулиця Михайла Грушевського, б.5. Мелітополь, Запорізька область.
Суддя: Ю.О. Честнєйша