ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/342/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4198/21 Категорія: 310000000 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Бондаренка С.І., Сіренка Ю.В.
за участю секретаряПопової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хоміка Сергія Григоровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Черкаської міської ради про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Хоміка С.Г., звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи його такими підставами.

24.10.1997 на підставі договору купівлі-продажу позивачка придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу зареєстровано в КП «ЧООБТІ».

Маючи намір продати квартиру та змінити місце проживання, позивачка виявила, що на квартиру накладено два арешти: 1) на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси б/н від 26.01.1998, реєстраційний номер обтяження 5019494 та 2) на підставі ухвали Придніпровського районного Черкаси б/н від 26.01.1998, реєстраційний номер обтяження 5019520.

Тобто на підставі однієї і тієї ж ухвали в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру позивачки накладено два арешти.

Обтяження зареєстровано Першою Черкаською державною нотаріальною конторою.

Однак, документи, які стосуються накладення арешту нотаріальною конторою знищені за терміном зберігання.

На запит до КП «ЧООБТІ» позивачці надано копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.1998 про накладення арешту на належну їй квартиру в межах розгляду справи за позовом Черкаського міськвиконкому до ОСОБА_2 про виселення.

На запит до архіву Придніпровського районного суду м. Черкаси отримано відповідь про те, що в провадженні суду в період з 1997 по 2001 роки перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про визнання членом сім`ї наймача та визнання права власності на житло. Справа знищена за терміном зберігання, ухвала від 26.01.1998 в архіві відсутня. Однак позивачці надано копію ухвали суду від 21.02.2001 у справі за позовом ОСОБА_2 до Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про визнання членом сім`ї наймача та визнання права власності на житло та зустрічним позовом Черкаського міськвиконкому до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним. Відповідно до даної ухвали позови залишені без розгляду.

Згідно з журналами реєстрації цивільних справ за 1997 - 2001 роки інших цивільних справ за участю ОСОБА_2 не зареєстровано, тому дана ухвала є кінцевим рішенням у справі, в якій було накладено арешт на належну їй квартиру.

У зв`язку з тим, що позивачка не була стороною у справі, вона вирішила звернутись до суду з даним позовом, яким просить зняти два арешти з квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5019494 від 25.05.2007 та за №5019520 від 25.05.2007.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року позов задоволено частково, знято арешт за № 5019494 від 25.05.2007, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд встановив, що наявні арешти порушують право позивачки на розпорядження своєю квартирою. Тому суд задовольнив вимоги позову стосовно того арешту, який наявний в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5019494 від 25.05.2007. Так як будь-які відомості про накладення арешту (реєстраційний номер 5019520 від 25.05.2007) на вказану квартиру у суду відсутні, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В частині відмовлених позовних вимог рішення оскаржено позивачкою в апеляційному порядку через свого адвоката.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишилась інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність арешту на квартиру позивачки за реєстраційним номером 5019520 від 25.05.2007.

Арешт накладено на підставі однієї ухвали. Тобто, один арешт накладено на квартиру, власником якої є позивачка, а другий арешт на цю ж квартиру, власником якої є відповідач ОСОБА_2 . Між тим, на день накладення арешту ОСОБА_2 вже не був власником квартири.

Зняття лише одного арешту не вирішує проблему позивачки, так як хоча ОСОБА_2 власником квартири на момент накладення арешту не був, формально арешт за номером обтяження 501920 продовжує існувати.

Просить рішення змінити, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.1997 ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Договір нотаріально завірено та зареєстровано в КП «ЧООБТІ» (а.с. 4).

Право власності позивачки на вказану квартиру також підтверджується довідкою КП «ЧООБТІ» від 25.06.2021 (а.с. 7).

З наявних у суду матеріалів справи встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 з 24.10.1997 та дотепер є позивачка ОСОБА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260468652 від 08.06.2021 (а.с. 16) за вказаною квартирою в реєстрі наявні обтяження:

1)арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5019494, зареєстровано 25.05.2007 об 11:42:55 реєстратором: Перша черкаська нотаріальна контора, підстава: ухвала від 26.01.1998, Нарсуд, Придніпровський район, Шкреба, власник: ОСОБА_1 ;

2)арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5019520, зареєстровано 25.05.2007 об 11:46:25 реєстратором: Перша черкаська нотаріальна контора, підстава: ухвала від 26.01.1998, Нарсуд, Придніпровський район, Шкреба, власник: ОСОБА_2

ОСОБА_1 надано копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.1998, згідно з якою суддя Шкреба Р.Д. в ході розгляду справи за позовом Виконавчого комітету Черкаської міської ради до ОСОБА_2 про виселення, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 41 Конституції України, якою встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Таким чином, звернення до суду власником майна з вимогою про скасування арешту є видом негаторного позову та є правильним способом захисту.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали суду від 26.01.1998 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться два записи від 25.05.2007 про арешт однієї і тієї ж квартири, власниками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

При цьому встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 з 24.10.1997 та дотепер є позивачка ОСОБА_1 .

Вирішуючи даний спір, суд виходить із встановлених фактів, а саме, з того, що дійсним власником квартири АДРЕСА_1 з 24.10.1997 та дотепер є позивачка ОСОБА_1 .

Право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 станом на 26.01.1998 (накладення арешту) судом не встановлено.

Тому, відомості про обтяження вказаної квартири, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосовно арешту (архівний запис) номер обтяження 5019520 (із зазначенням власником квартири ОСОБА_2 ) не відповідають дійсності та порушують права позивачки як єдиного власника квартири.

Наявність незнятого арешту на дану квартиру перешкоджає дійсній власниці володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, тому суд вважає можливим скасувати арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5019520, накладений на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.1998.

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хоміка Сергія Григоровича задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог, ухваливши в цій частині нове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Черкаської міської ради про зняття арешту реєстраційний номер обтяження 5019520 задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5019520 від 25.05.2007.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.

Судді