СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 8/759/2/22
ун. № 759/2291/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 у січні 2020 року звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у цивільній справі № 2-2986/2010 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначає, що на момент винесення судом рішення суду від 20.10.2010 року у справі № 2-2986/2010, суду не було і не могло бути відомо всіх обставин справи, оскільки позивачем у справі було надано інформацію, яка категорично не відповідає дійсності, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає перегляду.

Враховуючи викладене, представник заявника просить суд задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у цивільній справі № 2-2986/2010.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Представник АТ «Банк Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Від представника ОСОБА_4 до суду було подано клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у цивільній справі № 2-2986/2010 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором №813/07-И та договором поруки № 813/07-И-П від 12.09.2007 року в сумі 1176120,62 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн.

На підставі вищевказаного рішення 26.08.2011 року Ленінським районним судом м. Севастополя було видано виконавчі листи.

Перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення місцевого суду було змінено або ухвалено нове рішення. Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є винятковою процедурою перегляду судового рішення, яка має значні відмінності від звичайного апеляційного перегляду. Зокрема за нововиявленими обставинами переглядається лише рішення, яке набрало законної сили та яким уже вирішено позовні вимоги по суті. Однак застосування такої процедури жодним чином не впливає на чинність судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, а відтак слід виходити з того, що позов уже є вирішеним по суті, шляхом ухвалення остаточного судового рішення.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.423 ЦПК України , рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно до п. 3 Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами - нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При цьому необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Із системного аналізу вимог закону, випливає, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Крім цього, вони повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами № 4 від 30.03.2012 р., зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (поставна ВП Верховного суду у справі №638/22396/14-ц 10 листопада 2020 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії»).

У справі «Пелевін проти України» ЄСПЛ вказав, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення у справі «Делкурт проти Бельгії», від 17.01.1970, пункт 25). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», від 28.05.1985, пункт 57, Серія А, №93, та рішення ЄСПЛ від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Жодні із наведених представником заявника у заяві обставини не спростовують тих обставин, які встановлені судом в рішенні від 20.10.2010 року.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 року при розгляді справи №752/4995/17, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не самe це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд.

У рішенні у справі Вієру проти Республіки Молдова (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції.

Завдання суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі Промислово-фінансовий Консорціум Інвестиційно-металургійний союз проти України , заява № 10640/05).

Судом встановлено, що в своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник, окрім рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 01.11.2013 року у справі № 2703/12104/2012, яким визнано недійсним договір поруки №813/07-И-П укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 , не посилається на будь-які обставини справи, які не були встановлені судом при з`ясуванні судом обставин справи, та яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що всі ці доводи представника заявника не є нововиявленими обставинами, а є намірами заявника повторно переоцінити докази, оцінені судом у процесі розгляду справи, що у відповідності до вимог ч.4 п.1 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, за з`ясованими обставинами і сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов переконливого висновку про те, що представником заявника не доведено наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, підстави вказані в заяві - не є нововиявленими обставинами, тому у задоволенні заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у цивільній справі № 2-2986/2010 за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 268, 354, 429 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П`ятничук І.В.