Справа № 183/1252/22
№ 2/183/2500/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Дубовенко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Петрієнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора , про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора, в якій він просить: визначити частки в квартирі АДРЕСА_1 визнавши що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить по ј частки квартири, а також ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належало за життя по ј частини вищевказаної квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 , який до дня смерті мешкав з ним. Заповітів за життя батько не залишив. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачу свідоцтва, оскільки з наданих документів неможливо визначити склад спадкового майна, оскільки частина квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 31.05.1993 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, зареєстроване в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за р. № 6-1, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-яких домовленостей між співвласників щодо відступлення від рівності часток в спільній сумісній власності не було. Враховуючи, що невизначеність часток у спадковому майні яке є спільною сумісною власністю, фактично перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Відзивів на позов не надходило.

Ухвалою суду від 30 березня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року витребувано копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 травня 2022 року ухвалою суду змінено первісного відповідача, прийнято уточнений позов та закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просить справу розглянути за її відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши підстави позовної заяви, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що 01 грудня 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 945, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 ; про що 22 травня 2021 року Новомосковським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 602, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право власності на житло видане 31.05.1993 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, зареєстроване в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за р. № 6-1, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.12).

З копії спадкової справи за № 157/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що після його смерті з заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися; з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк». На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповітів не складав.

З копії спадкової справи № 119/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом звернувся ОСОБА_1 ; з заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь ОСОБА_1 звернулася ОСОБА_2 . З копії заповіту, складеного ОСОБА_4 16 січня 2019 року вбачається, що на випадок своєї смерті він заповів належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , 1952 року народження, ОСОБА_5 , 1978 року народження. ОСОБА_6 , 2009 року народження, ОСОБА_4 , 2013 року народження

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 .

Постановою нотаріуса від 12 лютого 2022 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 , оскільки з наданих документів неможливо визначити склад спадкового майна, оскільки частина квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до правовстановлювального документу - свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Право власності на вказану квартиру отримано в результаті її приватизації згідно з розпорядженням № 00415 від 21 травня 1993 року; що також підтверджується відповіддю на запит КП «Новомосковське МБТІ ДОР» № 1135/21 від 20.01.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 345, 346 ЦК України - фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. 2. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

За вимогами ст.ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи відсутність договору про поділ часток, обставин, які-б вказували на наявність підстав для зміни розміру часток, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток майна у спільній сумісній власності на квартиру, підлягають задоволенню, і наявні підстави для визначення розміру часток співвласників квартири АДРЕСА_1 рівними, по 1/4 частині за кожним співвласником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в тому числі за померлими ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора , про визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і становлять по 1/4 частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області (, адреса місцезнаходження: вулиця Паланочна, будинок 5, місто Новомосковськ Дніпропетровської області, email: ).

Повний текст рішення складений і підписаний 06 червня 2022 року.

Суддя І.Г.Дубовенко