Справа № 727/2114/22
Провадження № 2/727/820/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

05 квітня 2022 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним (нікчемним) правочином - Договір дарування ВМР/446798 від 26.03.2010 року, -

встановив:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним (нікчемним) правочином - Договір дарування ВМР/446798 від 26.03.2010 року залишено без руху в зв`язку з тим, що позивач подав до суду позовну заяву з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

- Позивач, у позовній заяві просить суд визнати недійсним (нікчемним) правочином - Договір дарування ВМР/446798 від 26.03.2010 року, при цьому до матеріалів справи не долучено копії зазначеного договору дарування (тобто відсутній сам предмет спору).

- Позивачем не сплачено судовий збір за позовну заяву в частині вимоги немайнового характеру, яка подана фізичною особою в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі №940/2276/18 (провадження №11-336апп20) зазначила, що як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію: "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, - відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

При цьому, згідно доданої до позову Довідки про доходи №0473 4346 0703 1441 від 17.03.2022 року сума пенсії отриманої позивачем ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року становить 44488,98 грн.

А тому, твердження позивача ОСОБА_1 відносно того, що розмір судового збору необхідний до сплати за позовні вимоги передбачені поданим до суду ОСОБА_1 позову перевищують 5 відсотків розміру його річного доходу є таким, що не відповідає дійсності, оскільки судовий збір необхідний до сплати за позов становить 992,40 грн., а 5 відсотків річного доходу ОСОБА_1 становить 2224,45 грн.

Інші твердження позивача в цій частині не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім цього, в ухвалі зазначено, що всупереч вимог ст.95 ЦПК України позивачем надано копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи, яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа, документи взагалі не містять відмітки «Згідно з оригіналом»).

За наведених обставин, даною ухвалою суду від 01.04.2022 року відмовлено в задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та позивачу надано строк для уточнення вище зазначених вимог ухвали суду.

Позивач вимоги ухвали суду від 01.04.2022 року виконав частково, а саме надіслав письмові пояснення щодо неможливості надати копію договору дарування ВМР/446798 від 26.03.2010 року.

В решті частині вимоги ухвали суду від 01.04.2022 року, позивачем не виконано, в тому числі не сплачено судовий збір в передбаченому Законом порядку. Спрямоване ж позивачем письмового клопотання, в якому останній викладає мотиви непогодження зі змістом ухвали суду від 01.04.2022 року, не може бути розцінено судом як виправлення недоліків ухвали.

В зв`язку з вищевикладеним, справа не може бути призначена до розгляду, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 4, 185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним (нікчемним) правочином - Договір дарування ВМР/446798 від 26.03.2010 року, вважати неподаною і повернути її позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: