Справа № 724/23/22
Провадження № 2/724/189/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

11.01.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що 01.06.2020 року було укладено договір про споживчий кредит №656-112 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 . Відповідно до кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно договору кредит надається в загальному розмірі 60000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.06.2025 року. Сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних. Проценти нараховуються банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту. Договором передбачено, що банк надає кредит протягом одного банківського дня з моменту виконання позичальником всіх умов. Надання сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 3000 грн. протягом 1-го банківського дня з моменту підписання договору.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо надання кредиту позичальнику виконав в повному обсязі. Однак, як передбачено договором,що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку,визначеного договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту,встановленого згідно з договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1000 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року,шляхо-м внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умовами договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної договором.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання та ним не було здійснено платіж по погашенню тіла кредиту та процентів, який мав бути здійснений 02.09.2021 року, тому він був наступного дня перенесений на прострочку, тому 59 днів простроченої заборгованості настали 01.11.2021 року та з зазначеним терміном настали обставини та змінено термін остаточного повернення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору із зазначеної дати в позичальника виник обов`язок повного погашення кредитної заборгованості, щодо сплати всієї заборгованості по кредиту, сплати процентів та інших платежів згідно кредитного договору та чинного законодавства України, а в АТ «Ощадбанк» виникло право вимагати повернення відповідної суми заборгованості, в тому числі й в судовому порядку. Станом на 10.12.2021 року прострочена заборгованість за ОСОБА_1 складає 52 716,30 грн., а саме: 46000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6432,38 грн. - сума прострочених процентів; 1 88,7 грн. - розмір 3% річних; 95,22 грн. - витрати від інфляції.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його заяву в повному обсязі, стягнути борг за кредитом, інфляційні та 3 % річних та судовий збір.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та щодо винесення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 01.06.2020 року було укладено кредитний договір про споживчий кредит №656-112 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 . Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п. 2.2 Кредитного договору кредит надається в загальному розмірі 60000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 01.06.2025р. якщо Інший строк або термін не буде встановлено згідно умовами цього Договору. П. 2.4.1. Кредитного договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних. Відповідно до п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості:а Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку Із настанням обставин передбачених пп.3.10.2.1. та 3.10.2.2 Договору, нарахування процентів по Кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку. Пунктом 3.1.1 Кредитного договору передбачено, що Банк надає Кредит протягом одного Банківського дня з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче Умов надання Кредиту: п. 3.1.1.1 сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 3000 грн. протягом 1-го банківського дня з моменту підписання Договору; (і. 3.1.1.2. банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з Поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на поточний рахунок суми кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з поточного рахунку, в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді кредиту), що буде доступна йому для використання на поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди банку. П.3.2.1 Кредитного договору передбачає, що Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника. П. 3.3.2 Кредитного договору передбачає, що повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Згідно п. 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 1000 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 01 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2020р. шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умовами цього Договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору якщо сума повернення кредиту та сплати процентів, менша розмірі, вказаного у пп. 3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору. Згідно л. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період; за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочену але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно до п. 3.9.3. Кредитного договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язання погасити заборгованості за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин). П. 3.9.3.2 прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Згідно п. 3.10.1. Кредитного договору сторони, керуючись статтями 212, 611 ЦК України, домовилися про зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням вказаних в п. 3.10.2. Кредитного договору обставин (порушення зобов`язань позичальника за цим Договором) (відкладальні обставини). Відповідно до п. 3.10.2. Кредитного договору термін остаточного повернення кредиту за цим Договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті Договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме: п. 3.10.2.2. прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Згідно п. 3.1 1.1. Кредитного договору підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи суми нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором по основній сумі боргу за кредитом, нарахованих процентах та інших платежах.

Кредитивний договір підписаний позичальником його власноручним підписом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач також погодився з обчисленням загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що підвереджує його власноручний підпис на таблиці обчисленням загальної вартості для споживача кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 01.06.2020 року.

Відповідно до меморіального ордеру № 656-112 від 01 червня 2020 року АТ «ОщадБанк» надав ОСОБА_1 кредит згідно до кредитного договору № 656-112 від 01.06.2020 року в розмірі 60 000 грн., та згідно до п. 3.1.1.1 договору позичальник сплатив комісійну винагороди за надання кредиту в розмірі 3000 грн., яка стягується з суми кредиту.

Згідно до розрахунку заборгованості відповідача перед банком за основним боргом, процентами, пенею, 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошових зобов`язань згідно з кредитним договором № 656-112 від 01.06.2020 року станом на 10.12.2021 року, яка складає 52 716,30 грн., а саме: 46000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6432,38 грн. - сума прострочених процентів; 1 88,7 грн. - розмір 3% річних; 95,22 грн. - витрати від інфляції.

Заборгованість відповідача перед банком також підтверджується випискою по рахункам ОСОБА_1 (а.с. 17-41).

Частиною 1 ст. 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само, шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року та у постанові Верховного Суду у справі № 344/3627/169-ц від 12.06.2019 року.

В силу ст. 536 ст.1048 ЦК України в який передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Крім того, позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12 передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 01.06.2020 року був укладений кредитний договір № 656-112, що підтверджує наявність на кредитному договорі підпису сторін. Банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 60 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером (а.с 42). Відповідач в свою чергу не виконав покладені на нього обов`язки та допустив заборгованість за вище вказаним кредитним договором та станом на 10.12.2021 року, вона складається з 52 716,30 грн., а саме: 46000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6432,38 грн. - сума прострочених процентів; 1 88,7 грн. - розмір 3% річних; 95,22 грн. - витрати від інфляції, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с 43-46) та випискою рахунком (а.с 17-41).

З матеріалів справи вбачається, що сторони погодили в договорі про споживчий кредит розмір відсотків, періодичність їх сплати, розмір кредиту, строки користування та погашення.

Таким чином, відповідач з викладеними у договорі кредиту умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику договору та ним проставлено свій особистий підпис.

Указані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання відповідачем договору споживчого кредиту підтверджує укладення між ним і банком кредитного договору.

Одночасно відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитних коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач до суду не надав.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 280 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКОПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (зареєстроване місця знаходження: вул. Героїв Майдану 244 м. Чернівці код банку 354334 р/р НОМЕР_2 ) борг за договором про споживчий кредит № 680-112 від 04.09.2020 року на загальну суму в розмірі 52 716,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКОПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зареєстроване місця знаходження: вул. Героїв Майдану 244 м. Чернівці код банку 354334 р/р НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2270 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.06.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ