ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/823/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2415/21 Категорія: 311020000 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Попова М.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради»,

особа, яка подає апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» (далі КП «ВП «Агроекологія») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.03.2021 по 08.09.2021 у розмірі 92 597,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що з 04.10.2017 він працював в КП «ВП «Агроекологія» на посаді економіста. 31.03.2021 він був звільнений з роботи за угодою сторін. У день звільнення роботодавець не провів з ним повного розрахунку, нарахував, але не виплатив заробітну плату, не оплатив компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки. Остаточний розрахунок був проведений лише 08.09.2021. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на загальну суму 92 597,68 грн та витрати на сплату послуг адвоката з надання правничої допомоги в розмірі 6 000 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку 08.09.2021, виходячи з розміру 849 грн 52 коп за кожен день, а всього 92 597 грн 68 коп.

Стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_2 витрати на оплату послуг адвоката з надання правничої допомоги в розмірі 6 000 грн 00 коп.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд не прийняв до уваги заперечення КП «Агроекологія» про те, що була помилково вказана сума 19 780,24 грн замість вірної 5175,00 грн, оскільки даний факт нічим не підтверджений, натомість КП «Агроекологія» 10.09.2021 видала довідку про середню заробітну плату з вказаною сумою, а також, згідно з даними про нараховану заробітну плату Пенсійного фонду України від 13.07.2021, перерахована сума за січень 2021 року становить 19 780,24 грн.

За період з 01.04.2021 по 08.09.2021 пройшло 109 робочих днів. Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2021 по 08.09.2021 становить 92 597,68 грн (із розрахунку 849,52 грн х 109 днів), яка підлягає до стягнення з КП «Агроекологія» на користь ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, КП «ВП «Агроекологія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що висновки, викладені в суді першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, просило рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27.04.2022 скасувати та ухвалити нове.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що звернення позивача до суду першої інстанції здійснено з пропуском тримісячного строку, при цьому позивачем не наведено та не доведено поважності причин такого пропуску.

За результатами внутрішньої перевірки бухгалтерської звітності та виплати заробітної плати, проведеної 28.10.2021, з`ясовано, що позивачем за 2020 рік неправомірно двічі отримано матеріальну допомогу на оздоровлення. Так, сума зайво нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік становила 9 500,00 грн з урахуванням податків, про що 29.10.2021 на адресу позивача надіслано лист-вимогу про повернення зайво виплачених коштів в сумі 7 647,50 грн (з вирахуванням податків) в касу підприємства чи на рахунок КП «ВП «Агроекологія». Довідки та розрахункові відомості з зазначеною вище інформацією було надано до суду першої інстанції, проте в ході розгляду справи судом було необґрунтовано відмовлено у прийнятті їх до уваги.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати, у тому числі, матеріальна допомоги.

Скаржник також зазначає, що за січень 2021 року ОСОБА_2 було нараховано 5 175,00 грн за фактично відпрацьовані 9 днів (працівник був у щорічній відпустці, за яку нарахування були проведені в грудні 2020 року) та за лютий 2021 року 6 555,00 грн за фактично відпрацьовані 12 днів. Таким чином розрахунок середньоденної заробітної плати складає 558,57 грн (5 175,00 грн+6 555,00 грн=11 730,00 грн/21 день). Після виявлення та усунення помилки, остаточна сума до виплати становила 22 700,21 грн (30 347,71 грн - 7 647,71 грн). Тому, якщо від суми заборгованості по виплаті заробітної плати відняти зазначену вище суму, то строки по виплаті заборгованості заробітної плати ОСОБА_2 зменшуються до 27 квітня 2021 року, оскільки, в рахунок погашення заборгованості позивачу було виплачено: 02.04.2021 1 000 грн, 16.04.2021 2 000 грн, 27.04.2021 20 000 грн, тобто всього 23 000 грн.

06 червня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши учасників справи, які з`явилась у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваної постанови, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга КП «ВП «Агроекологія» підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 , на підставі наказу № 71-к від 03.10.2017 ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в КП «ВП «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради з 04.10.2017 на посаду економіста (а.с. 8).

Наказом № 17-к від 23.03.2021 ОСОБА_2 було звільнено з роботи з 31.03.2021 на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с 9).

Відповідно до розрахункового листа за березень 2021 року, ОСОБА_2 виплачено заробітної плати в сумі 7 686,50 грн, борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 30 347,71 грн (а.с. 10).

Листом № 31 від 31.03.2021 КП «ВП «Агроекологія» повідомило ОСОБА_2 , що на час розрахунку станом на 31.03.2021 сума до виплати складає 30 347,71 грн (а.с. 37).

Згідно з розрахунковим листом за квітень 2021 року, ОСОБА_2 виплачено зарплати: 02.04.2021 1 000 грн, 16.04.2021 2 000 грн, каса 234,60 грн, 27.04.2021 20 000 грн, а всього 23 234,60 грн; борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 7 113,11 грн (а.с. 11).

Відповідно до розрахункового листа за травень 2021 року, борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 7 113,11 грн (а.с. 12).

Згідно з розрахунковим листом за червень 2021 року, ОСОБА_2 виплачено заробітної плати 18.06.2021 2 000 грн, борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 5 113,11 грн (а.с. 13).

Відповідно до розрахункових листів за липень 2021 року та серпень 2021 року, борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 5 113,13 грн (а.с. 14-15).

З розрахункового листа за вересень 2021 року вбачається, що КП «ВП «Агроекологія» виплачено заборгованість із заробітної плати ОСОБА_2 в розмірі 5 113,11 грн. Борг на кінець місяця за КП «ВП «Агроекологія» перед ОСОБА_2 склав 0,00 грн (а.с. 16).

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з статтею 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі трудових договорів.

Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлює стаття 117 КЗпП України. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у статті 116 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного такого розрахунку включно є спеціальним заходом відповідальності роботодавця. Такий захід спрямований на захист прав звільнених працівників на отримання у передбачений законом строк усіх виплат, на отримання яких працівники мають право, зокрема, згідно з умовами трудового договору, відповідно до законодавчих гарантій.

Так, із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на дату звільнення ОСОБА_2 31.03.2021, відповідач мав перед позивачем заборгованість у сумі 30 347,71 грн. Вказане підтверджується розрахунковим листом за березень 2021 року (а.с. 10, 64) та листом КП «ВП «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» від 31.03.2021 № 31 (а.с. 37).

Суд першої інстанції, встановивши, що у день звільнення позивача (31.03.2021) відповідач не здійснив дій щодо виплати всіх належних сум ОСОБА_2 , а виплатив заборгованість лише 08 вересня 2021 року, дійшов правомірного висновку, що на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Колегія суддів наголошує на тому, що предметом спору у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відтак питання розміру самої заборгованості, яка виникла за підприємством станом на момент звільнення позивача, у межах заявлених позовних вимог, судом першої інстанції не розглядалось та не переглядається судом апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи відповідача про необхідність зменшення розміру заборгованості на суму нарахованої позивачу матеріальної допомоги суд апеляційної інстанції до уваги не приймає.

Крім того, вказана вище сума заборгованості визначена самим відповідачем і добровільно виплачувалась КП «ВП «Агроекологія» позивачу до вересня 2021 року.

Щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судова колегія зазначає таке.

Згідно з п. 2 Розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 8 розділу 4 зазначеного Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Беручи до уваги, що днем звільнення ОСОБА_2 є 31.03.2021, відтак, для обчислення середньої заробітної плати позивача, врахуванню підлягають нарахування за

січень лютий 2021 року.

Так, з розрахункового листа за січень 2021 року вбачається, що КП «ВП «Агроекологія» нарахувало ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 5 175,00 грн, з яких: 675,00 грн надбавка за професійну майстерність; 4 500,00 грн оклад (9 днів) (а.с. 63).

Відповідно до розрахункового листа за лютий 2021 року, КП «ВП «Агроекологія» нарахувало ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 10 678,80 грн, з яких: 855,00 грн надбавка за професійну майстерність; 5 700,00 грн оклад (12 днів); 2 061,90 грн лікарняний лист підприємство; 2 061,90 грн лікарняний лист підприємство.

Згідно з п. 4 Розділу ІІІ Порядку № 100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються, окрім іншого: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану

відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

За таких обставин, для обчислення середньої заробітної плати врахуванню підлягають такі суми: за січень 2021 року 5 175,00 грн (оклад та надбавка за професійну майстерність), за лютий 2021 року 6 555,00 грн (оклад та надбавка за професійну майстерність).

Щодо довідки, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 13.07.2021, в якій наявна інформація про нарахування ОСОБА_2 за січень 2021 року заробітної плати в розмірі 19 780,24 грн, колегія суддів зазначає, що вказана сума складається з: 675,00 грн (надбавка за професійну майстерність), 4 500,00 грн (оклад), 9 500,00 грн (матеріальна допомога), 5 105,24 (оплата відпустки) (а.с. 95). Інформація щодо зазначених видів нарахувань та їх розмірів підтверджується позивачем у позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу. При цьому, розбіжності в розмірах нарахувань заробітної плати, зазначеній в довідці пенсійного органу та розрахунковій відомості організацій за грудень 2020 року (а.с. 40), не має суттєвого значення при вирішенні даного спору, оскільки, як зазначалось вище, при обчисленні середньої заробітної плати не підлягають врахуванню матеріальна допомога та виплати за час щорічної/додаткової відпусток.

Судом першої інстанції у рішенні допущено помилку при обчисленні фактично відпрацьованих позивачем днів у січні 2021 року та часу затримки розрахунку при звільненні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у січні 2021 року фактично відпрацьовано 9 днів (розрахунковий лист за січень 2021 року), а час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2021 (наступного дня після звільнення) по 08.09.2021 (дня остаточного розрахунку) складає 110 робочих днів.

Отже, обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.04.2021 по 08.09.2021 здійснюється таким чином: (5175,00 грн + 6 555,00 грн)/(9+12 відпрацьованих днів)*110 робочих дні = 61 442,85 грн.

Відтак, з КП «ВП «Агроекологія» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 61 442,85 грн.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, відступивши від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27.04.2016 у справі за провадженням №6-113цс16, прийшла до висновку, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Тому, ці критерії можуть визначатися судом під час розгляду конкретної справи з урахуванням встановлених у ній обставин.

На думку Великої Палати Верховного Суду, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений, виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

З огляду на зазначене, та беручи до уваги, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем на день звільнення останнього складав 30 347,71 грн, а розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з КП «ВП «Агроекологія» на користь ОСОБА_2 за період з 01.04.2021 по 08.09.2021, складає 61 442,85 грн, тобто 202,4% від суми заборгованості, а також, враховуючи дії відповідача щодо погашення заборгованості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність застосування критерію зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні.

Виходячи з принципу пропорційності, колегія суддів вважає належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 30 000,00 грн.

Щодо доводів скаржника про порушення позивачем тримісячного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки 31.03.2021 ОСОБА_2 з листа-повідомлення відповідача позивач достовірно знав про порушення свого права, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ст. 256 ЦПК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦПК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст.258 ЦПК України). Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦПК України (ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Винятки з правил, встановлених ч. 1 та ч. 2 цієї статті, можуть бути встановлені законом (ч. 8 ст. 261 ЦПК України).

Так, згідно з абз. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У пункті 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 у справі № 1-5/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу вказано, що «за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Невиплата власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум і вимога звільненого працівника щодо їх виплати є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин. Для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним».

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що тримісячний строк звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом слід рахувати з дня проведення остаточного розрахунку, а саме з 08 вересня 2021 року, відтак ОСОБА_2 строк позовної давності пропущено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з КП «ВП «Агроекологія» на користь ОСОБА_2 , з 92 597,68 грн до 30 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

Так, при зверненні до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 925,97 грн (1% від ціни позову). Однак, у позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що звільнений від сплати судового збору, оскільки спір є трудовим.

Проте з таким твердженням погодитись неможливо, враховуючи таке.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

А тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Враховуючи викладене вище, за розгляд справи в суді першої інстанції з КП «ВП «Агроекологія» на користь держави, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути судовий збір в сумі 307,00 грн, та на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1990,00 грн.

За розгляд справи в суді першої інстанції з ОСОБА_2 на користь держави, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в сумі 156,00 грн.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь КП «ВП «Агроекологія» слід стягнути витрати, понесені при поданні апеляційної скарги за сплату судового збору в сумі 233,70 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2022 року у даній справі змінити, зменшивши визначений судом розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» на користь ОСОБА_1 , з 92 597,68 грн до 30 000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» на користь держави судовий збір в сумі 307,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 156,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1990,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради» судовий збір в сумі 233,70 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складений 23 червня 2022 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова