Справа № 209/1088/22
Провадження № 2/209/701/22
УХВАЛА

про залишення позову без руху

20 червня 2022 року м.Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Замкова Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в якому просить:

1. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2021 року по 15 червня 2021 року у розмірі 42831,84 грн.;

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті премії в розмірі 10773,90 грн.;

3. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій частині відпустки 53097,20 грн.;

4. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено обставини, які вказують на те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, які виникають з трудових правовідносин, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2021 року по 15 червня 2021 року, заборгованість по виплаті премії, заборгованість по невиплаченій частині відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», а є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Правова позиція щодо цього викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Таким чином, вимоги позивача не являється вимогою про стягнення заробітної плати, а отже на неї не поширюються положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №766/16312/16-ц та від 30 травня 2018 року у справі № 307/3251/16, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 42831,84 грн., заборгованість по виплаті премії в розмірі 10773,90 грн., заборгованість по невиплаченій частині відпустки в розмірі 53097,20 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення є вимогами майнового характеру.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже за позовними вимогами майнового характеру, а саме: про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2021 року по 15 червня 2021 року в розмірі 42831,84 грн., судовий збір, що підлягає сплаті позивачем становить 992 грн. 40 коп, про стягнення заборгованість по виплаті премії в розмірі 10773,90 грн., судовий збір, що підлягає сплаті позивачем становить 992 грн. 40 коп та про стягнення заборгованість по невиплаченій частині відпустки в розмірі 53097,20 грн., судовий збір, що підлягає сплаті позивачем становить 992 грн. 40 коп., а усього за три позовні вимоги майного характеру в розмірі 2977,20 грн.

Водночас суд враховує, що на момент пред`явлення даного позову встановити точну його ціну неможливо, оскільки середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення стягується з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, за мінімальною ставкою передбаченою п.п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір, що підлягає сплаті за подання даного позову становить 992 грн. 40 коп.

Крім цього, як передбачено ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3969 грн. 60 коп за чотири позовні вимоги майнового характеру за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Дніпров.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004636

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заробітної плати.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, шляхом надання суду протягом десяти днів з дня вручення йому копії цієї ухвали документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 3969 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Замкова