Справа № 275/297/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 червня 2022 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася Брусилівська селищна ради Житомирського району Житомирської області як орган опіки та піклування із позовною заявою у якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі Ѕ заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для визначення подальшої форми влаштування дитини просили передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно до п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст.19 Сімейного Кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

Водночас, позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

В свою чергу, висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено всіх доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху. В разі невиконання вимог ухвали протягом десяти днів з моменту її отримання, заяву необхідно повернути позивачу та вважати неподаною.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 28.06.2022 .

Суддя Миколайчук П.В.