Справа №295/5555/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.,

заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду та просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців, заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань 0,5 км. до місця проживання заявника.

В обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_3 , яка є дочкою заявника, неодноразово підіймає руку на останню, вчиняє постійно насильство психологічного характеру, фізичне насильство, що ставало підставою для виклику правоохоронних органів. А тому заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства та для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 ( останній був опитаний в якості свідка) підтримали заяву та просили задовольнити. ОСОБА_1 зазначила, що її донька на початку війни влаштувала сварку, била її по голові та ногам. Вподальшому достовірно знаючи, що заявниця не переносить запаху ладану, неодноразово спалювала його в квартирі, крім того включала для прослуховування молитви, які наводять на ОСОБА_1 страх та неприємні відчуття. 09.06.2022 року ОСОБА_3 в черговий раз виганяла духів з заявниці шляхом спалювання ладану, провокувала на сварку, використовувала вислови психологічного характеру, внаслідок чого, заявниця не витримала та дала ляпаса і викинула у вікно ладан та їжу.Після чого була викликана поліція. Наголосила, що заінтересована особа всілякими діями погрожує заявниці.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та її адвокат Пчелінова заперечували щодо задоволення заяви. ОСОБА_3 пояснила, що між нею та заявницею склались несприятливі відносини, матір намагається повчати доньку та онуку, спонукати вчиняти дії, які вважає правильними на її розсуд, внаслідок чого у сторін виникають суперечки, мати свариться, та при неповнолітній дитині показує гололені нижні частини тіла. Пояснила, що дійсно спалювала ладан та включала молитви, проте в такий спосіб мала намір налагодити гарні стосунки з матір"ю. Зазначила, що на майбутне не буде вчиняти вказані дії , щоб не дратувати заявницю і налагодити стосунки.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є поміж собою матір"ю та донькою, проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

09.06.2022 року інспектором СПДН ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Фесик Л.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника у зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 , яким ОСОБА_3 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч. 2 статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя , діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов"язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні судом допитано свідка ОСОБА_5 , який є сином заявника та пояснив, що йому відомо про застосування домашнього насильства ОСОБА_3 . На початку війни був свідком коли ОСОБА_3 били по ногам матір. В подальшому про конфліктні суперечки між матір"ю та сестрою знає зі слів матері, свідком інших конфліктів чи заподіяння фізичного насильства ОСОБА_1 не був.

Оцінюючи доводи заяви, суд дійшов висновку, що між сторонами протягом чотирьох років існують несприятливі відносини, які виникли на фоні виховання доньки матер"ю та різних поглядів на життеві ситуації, до доньки був застосований обмежувальний захід, зі сплином якого інших дій, які б підтверджували вчинення домашнього насильства заявником не підтверджено, заявник не надала належних та допустимих доказів про вчинення насильства після 09.06.2022 року, таким чином під час судового розгляду не підтверджені обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, фактів вчинення кривдником домашнього насильства після вказаної дати, заявник неодноразово наголошувала, що в спосіб визначений в заяві про встановлення обмежувального припису, хоче провчити доньку, а тому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 обмежувального припису та в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 80-81, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.06.2022 року

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Л.М. Чішман