ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 700/622/21
Провадження № 22-ц/821/749/22
Категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хаткового Андрія Вікторовича на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 23 березня 2022 року (ухваленого під головуванням судді Бесараб Н.В. в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 28 березня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що з 30.08.2008 року перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року шлюб між ними було розірвано. Крім того, зазначає ОСОБА_1 , на підставі даного рішення із нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 6500,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.01.2021 року і до досягнення ним повноліття з проведенням щорічної індексації.

Задоволення такої суми аліментів судом мотивовано тим, що позивач, нібито, отримує заробітну плату у розмірі понад 27000 грн. у перерахунку з євро на національну валюту.

Проте, станом на 06.07.2021 року позивач за І квартал 2021 року офіційно не працевлаштований, отримує доходи лише у вигляді гуманітарної допомоги, надання майна в лізинг, надання земельної ділянки в оренду та продаж нерухомого майна. Інших доходів позивач не має, в тому числі і соціальної допомоги.

Також, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 26.08.2021 року у ОСОБА_1 за ІІ квартал 2021 року взагалі відсутні будь-які доходи.

Отже, з огляду на вищевикладене, вказує позивач, він не має змоги сплачувати суму визначених судом аліментів, в результаті чого на день подання даної позовної заяви до суду має заборгованість по сплаті аліментів.

Крім того, зазначає, що він не отримував рішення Лисянського районного суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у сумі 6500 грн., так як не проживав за місцем реєстрації, а тому не мав змоги оскаржити його, у встановлені законом строки. Фактично дізнався про рішення у червні 2021 року, коли отримав його особисто у Лисянському районному суді перед укладенням іншого шлюбу.

ОСОБА_1 вказує, що на даний час його сімейний стан змінився, так як він уклав шлюб із іншою жінкою та має від цього шлюбу доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на те, вказує ОСОБА_1 , що його матеріальний стан погіршився, він має на утриманні ще одну дитину, а розмір, стягуваних із нього згідно рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі є занадто великим, що не дає змоги позивачу належним чином виконувати свій обов`язок щодо утримання сина, позивач просив суд постановити рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 6500,00 грн. до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати покласти на відповідачку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 23 березня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що розмір аліментів, що стягуються із позивача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Суд зазначив, що позивачем та його представником не підтверджено належними і допустимими доказами погіршення майнового стану ОСОБА_1 , а народження в іншому шлюбі іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 26 квітня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Хатковий А.В., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить обґрунтування щодо підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представник позивача вказує, що судом при вирішенні спору не враховано, що призначений на утримання сина ОСОБА_5 розмір аліментів у твердій грошовій в розмірі 6500,00 грн. є непосильним для позивача, враховуючи відсутність в нього будь-яких доходів, і призводить лише до зростання заборгованості. На даний час позивач немає роботи, не отримує пенсію, допомоги по безробіттю, тощо, проте, вказані обставини залишилися поза увагою суду.

Відзив на апеляційну скаргу.

27 травня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_3 - адвоката Драченка В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просив суд апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 адвокатом Хатковим А.В., залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Хаткового А.В. підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. На підставі даного рішення із позивача ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 6500,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття з проведенням щорічної індексації.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зазначеній нормі права законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.

Право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

Мотиви особи, яка подає апеляційну скаргу, фактично зводяться до скрутного матеріального становища платника аліментів та народження у позивача другої дитини, що притаманно для справ про зменшення розміру стягуваних аліментів у відповідності до ст. 192 СК України, проте, предметом цього спору є зміна способу стягнення аліментів, а саме з твердої грошової суми на частину доходу платника аліментів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку доходу звернувся позивач, який є платником аліментів, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, оскільки, як наголошувалося вище, ставити питання щодо зміни способу стягуваних аліментів належить виключно одержувачу аліментів, тобто відповідачці ОСОБА_3 .

Враховуючи це, підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, не вбачається.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та необхідності зміни мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення щодо мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки зміна мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення не призвела до іншого результату вирішення справи, то розподіл судових витрат апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хаткового Андрія Вікторовича - задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 23 березня 2022 року -змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко