Справа № 465/2704/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1033/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Н.О. Шеремети, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ СК «ПЗУ Україна», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ПрАТ СК ПЗУ Україна, в якому просив стягнути з них в свою користь солідарно 4305,78 грн. (чотири тисячі триста п`ять гривень 78 копійок); 6908 грн. (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень) - витрат за оплату висновку №1797 та №1798 експертного транспортно-трасологічного дослідження, експертного автотоварознавчого дослідження; стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ПрАТ СК ПЗУ Україна на користь ОСОБА_1 : судові витрати (суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК ПЗУ Україна на користь ОСОБА_1 4305,78 грн. (чотири тисячі триста п`ять гривень 78 копійок) у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Стягнуто з ПрАТ СК ПЗУ Україна на користь ОСОБА_1 6908 грн. (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень) витрат за оплату висновку №1797 та №1798 експертного транспортно-трасологічного дослідження, експертного автотоварознавчого дослідження. Стягнуто з ПрАТ СК ПЗУ Україна на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. сплаченого судового збору та 5100 (п`ять тисяч сто) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду оскаржило ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відмову у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є незаконним, оскільки відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без підтвердження вини особи, яка вчинила ДТП, а саме отримання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи, яка вчинила ДТП, не може виплачуватися страхове відшкодування, а також особа не набуває статусу потерпілого. Вважає висновки суду необгрутованими та такими, що суперечать нормам матеріального права, якими врегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і визначають порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Зокрема, згідно закону особа набуває статусу потерпілого і може звернутися до страховика лише після встановлення судом винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Вважає, що оскільки ДТП мала місце 22.05.2018 року, то потерпілий мав можливість звернутися до Страховика з письмовою заявою про страхове відшкодування до 22.05.2019 року включно. Крім того, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.01.2019 року встановлено, що саме з вини водія автомобіля «MITSUBISHI» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 було вчинено дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «SMART» н.з. НОМЕР_2 . Тобто, до спливу річного строку з моменту ДТП було встановлено всі обставини ДТП, які мають значення для розгляду питання про визнання випадку страховим, а отже у ОСОБА_1 не було жодних перешкод у звернені до Страховика із заявою про страхове здшкодування та подачею документів, необхідних для розгляду заяви про виплату трахового відшкодування. Наведеним спростовуються висновки суду, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про страхове відшкодування у річний строк, після того як набув статусу потерпілого та отримав усі необхідні докази, оскільки, такі висновки суду суперечать матеріалам справи. Апелянт зазначив, що річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є присічним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 11.12.2019 року у справі № 465/4287/15.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» - Г.Голошва скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Встановлено, що 22.05.2018 року о 18 год. 20 хв. в. м. Львові, по вул. Стрийська, 100 трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_1 SMART FORTWO сірого кольору номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля ОСОБА_2 MITSUBISHI L300 номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 січня 2019 року (справа №450/3892/18) ОСОБА_2 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зокрема, зазначеною вище постановою встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MITSUBISHI L300 НОМЕР_1 , порушив п. 1.5, 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та завдано пошкоджень автомобілю ОСОБА_1 .

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7463912, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК ПЗУ Україна.

Згідно з висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження №1797 від 22.04.2019 року "Наявні на автомобілі SMART Fortwo р.н. НОМЕР_2 механічні пошкодження у вигляді подряпин, розміщених в задній ліво-боковій частині автомобіля (на поверхні лівої бічної панелі в межах арки колеса), відповідають механізму ДТП".

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1798 від 07 травня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля SMART FORTWO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент ДТП -22.05.2018 року становить 4305,78 грн (чотири тисячі триста п`ять гривень 78 копійок).

Листами від 23.09.2019 року та 09.10.2019 року ПрАТ СК ПЗУ Україна (яка застрахувала цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами), відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, з підстав, що заява про страхове відшкодування ним була подана з пропуском річного стоку, передбаченого пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК ПЗУ Україна про стягнення страхового відшкодування, районний суд виходив з того, що позивач, як особа, що потерпіла в ДТП, 05.09.2019 року звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, тобто протягом річного строку з дня набуття статусу потерпілого у ДТП, зокрема, після винесення Пустомитівським районним судом Львівської області постанови в справі про адміністративне правопорушення від 04 січня 2019 року, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винним у ДТП. Суд взяв до уваги заяви ОСОБА_1 від 05.09.2019 року, подані ним до ПрАТ СК ПЗУ Україна та відмову страховика від 23.09.2019 року у виплаті страхового відшкодування, врахував час, необхідний для проведення експертизи та зібрання усіх доказів ОСОБА_1 , та прийшов до висновку, що він не пропустив річний строк на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП відбулася 22.05.2018 року, вина ОСОБА_2 у ДТП встановлена постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 січня 2019 року, відтак, потерпілий мав можливість звернутися до Страховика із письмовою заявою про страхове відшкодування протягом року з часу ДТП, тобто до 22.05.2019 року. Річний строк для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є присічним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 465/4287/15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16 (провадження № 14-310цс18).

Колегія суддів не знаходить підстав для застосування до даних правовідносин правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі № 147/66/17, згідно якого при вирішенні питання про пропуск потерпілою особою річного строку на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування слід враховувати добросовісну поведінку позивача, спрямовану на відновлення порушеного права, оскільки у даній справі позивач мав можливість звернутися до страховика в межах річного строку з дня ДТП.

Разом з тим, враховуючи встановлені судом обставини справи, надані сторонами докази та обставини встановлення винуватця ДТП, колегія суддів виходить з того, що завдана позивачу у ДТП шкода підлягає відшкодуванню в делітному зобов`язанні за рахунок винуватця ДТП - ОСОБА_2 , оскільки згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, дише якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В такому випадку, особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого, не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до страховика за договором з вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №754/1114/15.

З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати, ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4305,78 грн. (чотири тисячі триста п`ять гривень 78 копійок) у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП; 6908 грн. (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень) витрат за оплату висновку №1797 та №1798 експертного транспортно-трасологічного дослідження та експертного автотоварознавчого дослідження; 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. сплаченого судового збору та 5100 (п`ять тисяч сто) гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» задоволити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4305,78 грн. (чотири тисячі триста п`ять гривень 78 копійок) у рахунок відшкодування майнової шкоди, 6908 грн. (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень) витрат за оплату висновку №1797 та №1798 експертного транспортно-трасологічного дослідження, експертного автотоварознавчого дослідження, 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. сплаченого судового збору та 5100 (п`ять тисяч сто) гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 червня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: Н. О. Шеремета

О. Я. Мельничук