КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/769/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни про усунення перешкод в користування власністю та припинення заборон відчуження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса КМНО Голубничої О.В., приватного нотаріуса КМНО Гречаної Р.Т. про усунення перешкод в користування власністю та припинення заборон відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позову вказував, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2011 року у справі № 2-158/2011 позов ОСОБА_2 було задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 27.09.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернишем Ю.В.; витребувано означену квартиру у ОСОБА_4 ґ. визнано за ОСОБА_2 право власності на цю квартиру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №246226419 від 26.02.2021 року на квартиру накладено заборону відчуження, реєстратор приватний нотаріус КМНО Голубнича О.В., зареєстровано 23.09.2008 року 16:45:12 за №7959531; крім того на вказану квартиру накладено обтяження у виді іпотеки, реєстратор приватний нотаріус КМНО Гречана Р.Т., зареєстровано 01.08.2021 року, 16:11:57.

Посилаючись на те, що означені заборони на нерухоме майно та запис про обтяження - іпотеку протиправно обмежують його права власності, оскільки позбавляють можливості розпорядитися квартирою, просив задовольнити позов та припинити обтяження (заборону на нерухоме майно) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959531, зареєстроване 23.09.2008, 16:45:12 реєстратором: Приватний нотаріус Голубнича О.В.; зобов`язати приватного реєстратора Голубничу О.В. провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборону на нерухоме майно) на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959531, зареєстроване 23.09.2008, 16:45:12 реєстратором: Приватний нотаріус Голубнича О.В., припинити обтяження (іпотеку) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959450, зареєстроване 01.08.2012, 16:11:57 реєстратором: Приватний нотаріус Гречана Р.Т.; зобов`язати приватного реєстратора Гречану Р.Т. провести державну реєстрацію припинення обтяження (іпотеку) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959450, зареєстроване 01.08.2012, 16:11:57 реєстратором: Приватний нотаріус Гречана Р.Т.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року відмовлено у задоволені позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, а саме:

- припинити обтяження (заборону на нерухоме майно) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959531, зареєстроване 23.09.2008, 16:45:12 реєстратором: Приватний нотаріус Голубнича О.В.

- зобов`язати приватного реєстратора Голубничу О.В. провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборону на нерухоме майно) на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959531, зареєстроване 23.09.2008, 16:45:12 реєстратором: Приватний нотаріус Голубнича О.В.

- припинити обтяження (іпотеку) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7959450, зареєстроване 01.08.2012, 16:11:57 реєстратором: Приватний нотаріус Гречана Р.Т.

- зобов`язати приватного реєстратора Гречана Р.Т. провести державну реєстрацію припинення обтяження (іпотеку) на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ,, реєстраційний номер обтяження 7959450, зареєстроване 01.08.2012, 16:11:57 реєстратором: Приватний нотаріус Гречана Р.Т.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники процесу в судове залягання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов заявлено до неналежних відповідачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-58/2011 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, треті особи: приватний нотаріус Черниш Ю.В., ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_7 , про визнання договорів недійсними, витребування майна, зобов`язання вчинити дії, визнання права власності. Позивач, звертаючись до суду із позовом, просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладені:27.09.2007 р. від його імені та ОСОБА_3 , та 23.09.2008 р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , витребувати квартиру у ОСОБА_4 , визнати за позивачем право власності на квартиру, зобов`язати Київське БТІ виключити із Державного реєстру прав власності на нерухоме майно реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_4 , вказуючи при цьому на те, що він не мав наміру продавати зазначену квартиру, тому спірний договір не відповідає його внутрішній волі і є недійсним, оскільки квартира вибула із його власності поза його волею.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2011 р., що набрало законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 27.09.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернишем Ю.В.; витребувано квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_2 надав суду наступні копії документів: свідоцтво про право власності на житло від 26.11.1993 р., видане ОСОБА_2 відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району згідно з розпорядженням від 26.11.1993 р. № 5333; рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2011 р. у справі № 2-158/2011 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, треті особи: приватний нотаріус Черниш Ю.В., ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_7 , про визнання договорів недійсними, витребування майна, зобов`язання вчинити дії, визнання права власності; ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р..та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вищого спеціалізованого суду України від 01.09.2011 р., якими рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2011 р. залишено без зміни; витяг КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про державну реєстрацію прав № 36250813 від 14.11.2012 р.; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 231864624 від 10.11.2020р.; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 246226419 від 26.02.2021 р.; лист Національного банку України № 27-0008/21368 від 15.03.2021 р. «Про надання інформації та копій документів щодо ПАТ «Омега Банк»; лист АТ «Альфа-Банк» № 05773/БТ-26-б/б від 16.03.2021 р.; паспорт громадянина України ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , виданого 26.07.2018 р.; Витяг з Печерського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві № 8030-1 від 02.08.2018 р. з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання; картки фізичної особи-платника податків №654/29-128 від 18.11.2008 р.; пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , виданого 11.09.2008 р. Пенсійним фондом України.

Надана суду інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1 , сформована 26.02.2021 р., свідчить про те, що на підставі заяви ВАТ «Сведбанк» стосовно власника ОСОБА_4 державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. здійснено реєстрацію заборони на це нерухоме майно, зазначено: реєстраційний номер обтяження: 7959521, підстава обтяження: іпотечний договір, серія та номер: 3027, посвідчений 23.09.2008 р., приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В.; що державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Гречаною Р.Т. здійснено реєстрацію обтяження: іпотека, зареєстрована 01.08.2012 р., підстава обтяження: договір купівлі-продажу прав вимоги серія та номер: 937, посвідчений 15.06.2012 р. приватним нотаріусом КМНО Мироник О.В, іпотекодавець: ОСОБА_4 ,іпотекодержатель: ПАТ«Альфа-Банк».

При цьому позивач, обґрунтовуючи свої вимоги ст. 1 Закону України «Про іпотеку» зазначав, що він вважається таким, що не втрачав право власності на квартиру, жодних договорів із ВАТ «Сведбанк», його правонаступниками не укладав, не є стороною зобов`язань перед АТ «Альфа-Банк», тому розгляд цієї справи не впливає на права та обов`язки правонаступників ВАТ «Сведбанк» та безпосередньо АТ «Альфа-Банк». Також вимоги до приватних нотаріусів обґрунтовує нормами Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначаючи, що законодавством визначена окрема процедура зняття заборони на відчуження майна та виключення даних з реєстру, підставою якої є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".

Так, статтею 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

На нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 зробила висновок, що «позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 753/905/18 (провадження № 61-12528св19).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з статтею 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (частина перша статті 1 Закону).

Тобто державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою; спір має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване відповідне право щодо того ж нерухомого майна, належним відповідачем у даному спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється, та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, участь у такому спорі державного реєстратора, як відповідача, не змінює приватноправового характеру спору.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не можуть бути пред`явлені до приватних нотаріусів, яких відповідач визначив відповідачами, оскільки державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що єдиним належним і ефективним способом захисту права власності позивача є звернення з позовними вимогами саме до нотаріусів, якими було зареєстровано обтяження на майно, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, як такі, що не ґрунтуються на Законі та не узгоджуються з постановами Великої Палата Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 та від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, а також постановою Верховного Суду у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 753/905/18.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2020 року в справі № 200/3452/17 відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Інші доводи позивача висновків суду не спростовують та не містять підстав для скасування законного й обгрунтованого рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови

Повний текст постанови виготовлений 21 червня 2022 року.

Головуючий

Судді: