С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2-о/760/51/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

23 червня 2022 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , заінтересована особа Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

ІІ. Описова частина

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та просив обмежити її на шість місяців у спілкуванні з їх спільним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник вказує, що з ОСОБА_2 раніше він перебував у шлюбі, проте рішенням Баришівського районного суду Київської області від 06.06.2019 шлюб було розірвано.

Від даного шлюбу, як зазначаэ Заявник, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу проживає разом з ним.

Заявник стверджує, що протягом всього часу ОСОБА_2 не брала жодної участі у вихованні та утриманні дитини. У зв`язку з цим за результатами розгляду його заяви Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі №760/18907/19 від 23 вересня 2019 року про стягнення зі ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання дитини. Аліменти належним чином не сплачуються. Окрім того, як стверджує Заявник, ним було подано позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, який перебуває на розгляді в суді.

Поряд з цим, розпорядженням голови Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною», було визначено способи участі ОСОБА_2 - біологічної матері дитини, у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , а саме, кожного II та IV тижня місяця у п`ятницю з 15:00 до 18:00, у суботу та неділю з 11:00 до 18:00. Окрім того, комісією рекомендовано проведення перших п`яти зустрічей матері із сином у присутності психолога кожної п`ятниці місяця з 10:00 до 12:00, у подальшому кожного II та IV тижня місяця у п`ятницю з 15:00 до 18:00, у суботу та неділю з 11:00 до 18:00.

Заявник вказує , що 28.05.2021 відбулася зустріч дитини зі ОСОБА_2 в приміщенні Солом`янського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Після тієї зустрічі син не хотів більше зустрічатися з нею в зв`язку з наявними страхами. Так, він почав просинатися по кілька разів за ніч, сильно плакавши, кричавши, пояснюючи, що йому мариться привид ОСОБА_2 , який хоче його вбити.

12.06.2021 малолітнього ОСОБА_5 було оглянуто дитячим лікарем-психологом в медичному центрі «Дитина», який встановив діагноз астено-невротичного синдрому та нічних страхів у дитини сина та рекомендував пройти з дитиною відповідний консультаційний курс у психолога.

Аналогічні консультації Заявник отримав, як він зазначає, і ІНФОРМАЦІЯ_3 у дитячого психолога в клініці «Моя сім`я».

На підставі наявних рекомендацій Заявник звернувся до висококваліфікованого психолога ОСОБА_6 , яка на підставі проведених психолого- діагностичних консультацій з дитиною склала та надала інформаційну довідку (висновок) про психологічно-діагностичні консультації та результати їх проведення

Психолог зауважив, що « ОСОБА_5 став жертвою Фізичного і емоційного насильства згідно Закону України від 07.12.17 у. № 2229-УІІІ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Р.1,ст.1,п. 14,17).

Психолог наголосив, що «знаходження дитини у нестабільній сімейній ситуації, а саме: зустрічі з біологічною матір`ю, що супроводжуються інтенсивними емоційно негативними переживаннями, дестабілізують психіку дитини, негативно впливають на психоемоційний стан дитини, спричиняють психологічні стреси і травми».

Як наслідок, психолог рекомендував «спілкування з біологічною матір`ю припинити до покращення емоційного стану дитини і подалі здійснювати виключно за бажанням дитини і виключно в присутності батька».

Пояснюючи таку поведінку ОСОБА_2 , Заявник зазначив, що намагається мститися та психологічно тиснути на дитину, в тому числі - і погрожуючи йому, що потім виражається в нічних страхіттях, в зв 'язку з наявними у неї ревнощами в тому, що Заявник та його син мають нову повноцінну і щасливу сім`ю. ОСОБА_2 постійно телефонує з явними ознаками нетверезого стану офіційній дружині Заявника ОСОБА_8 та намагається провокувати її, всіляко ображаючи її та дорікаючи в тому, що, ОСОБА_8 , нібито, вкрала у неї сім`ю.

Крім того, Заявник вказує, що 26 листопада 2021 року ОСОБА_2 , яка не з`являлася до цього протягом тривалого часу на побачення з дитиною, вирішила з`явитись на таку зустріч, аби показово продемонструвати своє «награне» бажання ходити на побачення з дитиною. Натомість, як вказує Заявник, його малолітній син відмовився йти на зустріч та спілкуватися зі ОСОБА_2 , пояснюючи це тим, що він її боїться. В свою чергу, ОСОБА_2 наполягала аби я вивів дитину на вулицю, мотивуючи це тим, шо є «графік» і в неї в цей час має бути зустріч. Інтереси та думка дитини з цього приводу ОСОБА_2 жодним чином не хвилювали. Тим самим, як стверджує Заявник, біологічна мати проявила особливий цинізм в ставленні до дитини.

Так само, 10.12.2021 завітавши до органу опіки та піклування, малолітній ОСОБА_5 , вже в присутності співробітників Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА, відмовився спілкуватися зі ОСОБА_2 , ховаючись від останньої за дружину Заявника - ОСОБА_8. Після цього, як стверджує ОСОБА_1 , ОСОБА_5 вмовляв його з ОСОБА_8 більше ніколи не приводити його на зустрічі зі ОСОБА_2 .

Заявник стверджує, що дитина переживає значний стрес в зв`язку з наявними страхами до ОСОБА_2 , шо викликано виключно її поведінкою та ставленням до малолітньої дитини.

Таким чином, зазначив у заяві ОСОБА_1 , вбачається гостра необхідність видачі обмежувального припису стосовно кривдника - ОСОБА_2 , обмеживши її спілкування з малолітньою дитиною - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) строком саме на 6 (шість) місяців - хоча б до липня місяця 2022 року, як того рекомендувала психолог, аби дитина змогла відновити свій психіко-емоційний стан.

Заінтересованою особою ОСОБА_2 було надано відзив на заяву про видачу щодо неї обмежувального припису. У відзиві вона зазначила, що між нею та Заявником склалися конфліктні відносини з приводу забезпечення її участі у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною - ОСОБА_5 . У зв`язку з цим на розгляді в судах перебувало і перебуває багато справ.

ОСОБА_2 зазначає, що Заявник почав чинити перешкоди їй у побаченнях з дитиною, зокрема, змінив місце проживання дитини з орендованої квартири АДРЕСА_1 , де сторони проживали разом, на інше житло, адреса якого тривалий час не була відома ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_2 не могла відвідувати сина у дитячому садочку, оскільки ОСОБА_1 написав заяву керівнику дитячої установи про заборону віддавати дитину їй та негайне повідомлення ОСОБА_1 про відвідування садочку матір`ю. Згодом ОСОБА_1 змінив дитині садочок. Починаючи з 2019 року 3-річному ОСОБА_5 Заявник ОСОБА_1 почав нав`язувати думку, що мама ОСОБА_2 погана, а згодом привів нову маму ОСОБА_8 , з якою ОСОБА_1 в січні 2021 року офіційно одружився.

У зв`язку з такими перешкодами, як зазначає ОСОБА_2 , вона вимушена була звернутися до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м.Києві із заявою про визначення способів її участі у вихованні сина ОСОБА_3 .

Так, Розпорядженням Солом`янської РДА в м. Києві №204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною» від 24.03.2021 було визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином. Комісією рекомендовано проведення перших п`яти зустрічей у присутності психолога.

На виконання вказаного розпорядження, як зазначає ОСОБА_2 , у присутності психолога Центру соціальних служб 28 травня 2021 року була проведена перша зустріч ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 . Син ОСОБА_5 грався з мамою, сидів в неї на руках, розповідав про події у своєму житті, був лагідним зі ОСОБА_2 . Своєю поведінкою показував, що в її оточенні йому спокійно та комфортно. Під час зустрічей в Центрі дитини ОСОБА_5 поводився вільно та не проявляв будь-якого остраху, злості, дискомфорту тощо.

Побачивши, що дитина тягнеться до неї, як вважає ОСОБА_2 , Заявник почав вигадувати різні прийоми аби більше не дати їй бачитися з сином: перестав відповідати на телефоні дзвінки, не дає слухавку сину, вигадує різні причини, аби не виводити сина на зустріч з матір`ю.

26 та 28 листопада 2021 року ОСОБА_1 не вивів сина на зустріч з нею, у зв`язку з чим ОСОБА_2 викликала поліцію, проте і це не дало результатів.

ОСОБА_2 переконана, що подача будь-яких позовних заяв до різних судів проти неї є спробами ОСОБА_1 перешкоджати виконанню розпорядження від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною», способами залякування її, спробами відтягнути дату, коли ОСОБА_2 зможе побачитися з дитиною.

ОСОБА_2 звернула увагу суду на те Висновок №28 від 23.02.2021 психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., який складався перед прийняттям розпорядження від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною», і який повною мірою відображає справжні відносини між матір`ю та дитиною, в якому не зазначено про будь-які негативні емоції дитини від зустрічі з матір`ю.

В той же час, замовлена Заявником інформаційна довідка психолога ОСОБА_6 від 12.07.2021, якою він обґрунтовує вимоги своєї заяви про встановлення обмежувального припису, складена зі слів батька дитини ОСОБА_1 та не може вважатися судом належним та допустимим доказом, оскільки спростовуються попередньо отриманими результатами спілкування дитини з матір`ю. Крім того, така довідка складена без участі матері, а відтак не відображає дійсних відносин між матір`ю та дитиною.

ОСОБА_2 зазначає, що в реальному житті не існувало жодної обставини, коли б ОСОБА_2 застосовувала до дитини будь-які види насильства. Після того, як ОСОБА_1 вигнав її з житла, та за останні 2 роки (2020-2021 рр), ОСОБА_2 бачила дитину фактично 2 рази, при чому обидва рази у присутності психолога. Сам по собі факт відсутності спілкування між ОСОБА_2 та її дитиною, виключає вірогідність того, що вона могла будь-яким чином кривдити сина.

Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

У судовому засіданні Заявник підтримав подану ним заяву, просив її задовольнити. На запитання суду зазначив, що з моменту подання ним даної заяви і до цього часу ОСОБА_2 не намагалася зустрітися з сином, і даний період часу дуже позитивно відобразився на психічному стані малолітнього ОСОБА_5 , який вже не виявляє явних ознак стривоженості та страху. Втім, наполягав на тому, що видача обмежувального припису досі є необхідною з огляду на необхідність подальшого оздоровлення дитини та підтримання її у позитивному стані.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. З огляду на наявний у справі її відзив на подану заяву, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність із прийняттям рішення на підставі наявних матеріалів.

Інші заінтересовані особи у судове засідання своїх представників не направили.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з вимогами п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано та було визначено місце проживання дитини разом з батьком - ОСОБА_1 .

З наявних у справі документів вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим мати зверталася до органу опіки та піклування - Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації - із заявою про встановлення регламенту побачень.

Так, 24 березня 2021 року було затверджене розпорядження Солом`янської РДА у м. Києві №204 про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно з яким визначені дні зустрічей ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 : кожного ІІ та ІV тижня місяця у п`ятницю з 15:00 до 18:00 год., у суботу та неділю з 11:00 до 18:00 год.

Крім цього, листом від 12.04.2021 Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА, враховуючи, що ОСОБА_5 не пам`ятає матір, і йому необхідний певний час для встановлення довірливих відносин, налагодження позитивного контакту з нею, рекомендувала проведення перших п`яти зустрічей матері з сином у присутності психолога кожної п`ятниці місяця з 10:00 до 12:00. (а.с. 25)

Встановлено, що 28 травня 2021 року відбулася перша і єдина зустріч ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 в межах визначеного регламенту побачень.

Оцінка результатів цього побачення різниться у сторін. Так, Заявник зазначає, що за наслідками побачення у дитини стався стрес, внаслідок якого він почав просинатися по кілька разів за ніч, сильно плакав, кричав, пояснюючи, що мариться привид ОСОБА_2 , який хоче його вбити. А 12 червня 2021 року ОСОБА_5 було оглянуто дитячим лікарем-психологом в медичному центрі «Дитина», який встановив діагноз «астено-невротичний синдром та нічні страхи». Саме під час цієї зустрічі, як зазначає Заявник, по відношенню до ОСОБА_5 було вчинено сімейне насилля з боку його біологічної матері. Після цієї зустрічі, зі слів Заявника, дитина не бажала зустрічей з ОСОБА_2 .

Натомість, ОСОБА_2 зазначає у письмових поясненнях, що під час зустрічі, яка відбулася в Центрі соціальних служб в присутності психолога, малолітній ОСОБА_5 поводився вільно та не проявляв будь-якого остраху, злості, дискомфорту тощо.

В матеріалах справи немає беззаперечних доказів, які б свідчили на користь позиції будь-якої з сторін, проте враховуючи, що зустріч між матір`ю та дитиною 28 травня 2021 року згідно з рекомендацією органу опіки та піклування проводилася у присутності дитячого психолога, участь якого була спрямована саме на усунення негативного впливу на психіку дитини, посилання на емоційне насильство з боку матері під час цієї зустрічі має всі підстави бути оціненим критично.

Поряд з цим, зі змісту інформаційної довідки №111 від 12.07.2021 від 12.07.2021, складеної психологом ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_5 рекомендовано пройти курс психологічної реабілітації для усунення наслідків стресу протягом 1 року, а спілкування з матір`ю припинити до покращення емоційного стану дитини.

У зв`язку з об`єктивними обставинами (збройна агресія російської федерації по відношенню до України та тимчасове зупинення роботи суду) справа протягом тривалого часу не могла знайти свого вирішення. З моменту звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу обмежувального припису минуло півроку, а з моменту складання довідки психолога - майже рік. Протягом даного періоду, зі слів Заявника, зустрічей між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не відбувалося, а психічний стан дитини значним чином покращився.

Таким чином, на момент ухвалення рішення суд не вбачає підстав для видачі обмежувального примусу відносно ОСОБА_2 .

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

В матеріалах справи наявна інформація про те, що в провадженні різних судів на вирішенні перебувають кілька спорів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом доказування в яких є, серед іншого, виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , зокрема:

- справа №355/1580/19 в Березанському міському суді Київської області, в якій об`єднані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком; ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення матері батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю; ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батька батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 ;

- справа №761/45558/21 в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний у м. Києві Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про скасування розпорядження від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною»;

- справа №320/17280/21 в провадженні Київського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 до Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Виконавчого органу Київської міської ради, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , Солом`янський районний у м. Києві Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про зобов`язання Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації скласти відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з невиконанням розпорядження від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною».

Таким чином, встановлення певних фактів у даній справі (вчинення насильства по відношенню до дитини), очевидно, мало б преюдиційне значення для вирішення спорів в межах інших проваджень між тими ж сторонами. Враховуючи викладене, суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи незаперечних доказів вчинення насильства ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_5 , приходить до висновку, що задоволення заяви за даних обставин не було спрямоване на захист прав дитини, проте потягло б за собою наслідки, не пов`язані з метою вирішення даного спору.

Відтак, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 350-1 - 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа-1: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Заінтересована особа-2: Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 41; ;

Заінтересована особа-3: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації; адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 41; .

Суддя: