ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4019/22 Справа № 182/7055/20 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання-Євтодій К.С.

сторони справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження, винесену суддею Багровою А.Г. у м.Нікополі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту ухвали відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувала справа №2-1768/10 за позовом ПАТ УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.06.2010 року у справі було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк» було задоволено.

08.12.2011 року між ПАТ«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 25.05.2012 року по справі було замінено стягувача з ПАТ«УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ ««Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 00.

08.12.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до суду заяву в якій просило замінити сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» у зв`язку з відступленням прав вимоги за кредитами.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволена.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-1768/10 за позовом ПАТ УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність через невідповідність нормам матеріального і процесуального прав, просить ухвалу суду скасувати і відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в задоволенні заяви про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

При цьому, ОСОБА_1 вказує на те, що ні позовної заяви, ні викликів до суду у 2010 році вона не отримувала, тому не могла ні заперечувати проти позову, ні оскаржити заочне рішення і на теперішній час після спливу майже 12 років справу знищено, а значить оскарження не можливе. Вказує на те, що у вересні 2010 року ОСОБА_1 погодилась на пропозицію першого стягувача ПАТ «УКРСИББАНК» про добровільну реалізацію предмета іпотеки за умови повного списання залишку заборгованості і відповідний правочин було вчинено 21.09.2010 року, однак на сьогодні документи, які підтверджували реалізацію предмета іпотеки не збереглися через відсутність претензій Банку протягом значного часу. В нотаріальному архіві залишилися документи, що підтверджують купівлю-продаж предмета іпотеки та квитанцію про зарахування суми продажу на користь ПАТ «УКРСИББАНК» (копію квитанції №57 від 21.09.2010 додає до апеляційної скарги). Вказує, що жодної вимоги чи повідомлень про відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором вона не отримувала, а ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником зі спливом 10 років після винесення заочного рішення, тобто після сплину строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, доказів переривання чи поновлення такого строку матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження є неможливою поза межами строку виконавчого провадження, якій закінчується зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувала справа №2-1768/10 за позовом ПАТ УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.06.2010 року у справі було ухвалено рішення яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено і з відповідачів було стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 06.05.2008 року в розмірі 547 129,26 грн. та судові витрати у розмірі 1820,00 грн. на користь позивача (а.с.74).

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором (а.с.19-56).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 25.05.2012 року по справі замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.75)

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ ««Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0 (а.с.14-18).

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, виходив з того, що на даний час ПАТ «Дельта Банк» не має право вимоги за кредитним договором, оскільки таке право він відступив ТОВ «Вердикт Капітал», уклавши Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, який став новим стягувачем у виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що:

«оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73)».

У пунктах 6.20.-6.23. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначено, що:

«якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису».

Судом встановлено, що 24.06.2010 року у справі №2-1768/10 за позовом ПАТ УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено і з відповідачів стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 06.05.2008 року в розмірі 547 129,26 грн. та судові витрати у розмірі 1820,00 грн. на користь позивача (а.с.74).

Також судом встановлено, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» первісним стягувачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 25.05.2012 року по справі замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника- нового стягувача ПАТ «Дельта Банк» (а.с.75).

Також матеріалами справи підтверджено, що 30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ ««Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0 (а.с.14-18).

Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» стало новим стягувачем у виконавчому провадженні про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0.

Скаржником до апеляційної скарги додано копії матеріалів виконавчого провадження №67566100, які знаходяться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. про примусове солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості про кредиту 547 129,26 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

З постанови приватного виконавця Русецької О.О. від 18.11.2021 про відкриття зазначеного вище виконавчого провадження видно, що виконавче провадження відкрито за заявою стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого листа (дубліката) №182/2927/21, виданного 10.06.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області (суддя Кобеляцька-Шаховал І.О.) (а.с.107).

За нормами п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку визначені у статті 12Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки приватний виконавець Русецька О.О. не повернула новому стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» виконавчий лист про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредиту, а відкрила виконавче провадження, остання у відповідності з нормами ст.12 Закону перевірила строки пред`явлення виконавчого листа, а також строки переривання давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому доводи ОСОБА_1 про те, що заміна сторони виконавчого провадження є неможливою поза межами строку виконавчого провадження, а доказів переривання чи поновлення такого строку матеріали справи не містять, колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що не заслуговують на увагу.

Таким чином, доводи скаржника про те, що на час прийняття судом рішення про заміну сторони виконавчого провадження спливли строки пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа, колегія суддів відхиляє.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 про заміну сторони виконавчого провадження в даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: