Справа № 216/131/21
провадження №2/216/464/22
29 березня 2022 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, -
Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири під АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.10.2007 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.10.2007 року.
За інформацією наданою Центрально-Міським ВДВС у місті Кривому Рогу на теперішній час не володіє інформацією стосовно зазначеного арешту. Та зазначили, що законних підстав зняти арешт не мають, внаслідок чого арешт може бути зняти тільки за рішенням суду. Відносно позивача не існували відкритті виконавчі провадження, не виконаних зобов`язань не мав. Боржником за обтяженням зазначено саме відповідач ОСОБА_2 .
У зв`язку з тим, що зняти арешт в позасудовому порядку неможливо, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за останньою відомою адресою не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, не надав суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що позивач є власником квартири під АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.10.2007 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.10.2007 року.
За інформацією наданою Центрально-Міським ВДВС у місті Кривому Рогу на теперішній час не володіє інформацією стосовно зазначеного арешту. Та зазначили, що законних підстав зняти арешт не мають, внаслідок чого арешт може бути знятий тільки за рішенням суду.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було задоволено заявою про забезпечення доказів та витребувано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 25.04.2000 р.
Зі змісту постави вбачається, що арешт на квартиру було накладено з метою забезпечення виконання виконавчих листі № І-653 від 04.11.1998 року на користь громадян та держави. Боржником зазначено ОСОБА_2 .
Згідно вироку № І-653 від 04.11.1998 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні кримінального правопорушення та засуджено до відбування покарання з конфіскацією майна. Також з ОСОБА_2 було стягнуто на користь потерпілих матеріалі збитки. Вирок набрав законної сили. Ідентифікувати потерпілих з вироку суду не виявляється можливим внаслідок відсутності зазначення їх повного ім`я, по батькові, дати народження та адреси проживання. Матеріали кримінальної справи не збереглися.
Згідно витребуваних з КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» матеріалів архівної справи по квартирі за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що квартира належиться позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.10.2007 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.10.2007 року.
Відомостей про перебування у власності ОСОБА_2 квартири адресою АДРЕСА_2 на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 25.04.2000 р. не встановлено.
Згідно частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час накладення арешту) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.
Відповідно частини 1 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час накладення арешту) арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання та інших обставин.
З системного аналізу норм статей 50,55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час накладення арешту) вбачається, що державний виконавець накладає арешт на майно боржника з метою звернення стягнення на це майно.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перебування у власності ОСОБА_2 квартири за адресою АДРЕСА_2 . Наразі вичерпані можливості для встановлення підстави накладення державним виконавцем арешту на квартиру адресою АДРЕСА_2 в рамках виконання рішення суду. Вжитими судом заходами, а саме шляхом витребування доказів за клопотанням представника позивача також не встановлено перебування у власності ОСОБА_2 квартири адресою АДРЕСА_2 на час накладення арешту.
Суд вважає встановленим, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.10.2007 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.10.2007 року.
Згідно статті 190 Цивільного Кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Відповідно до статей 317, 319, 321 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Дане право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Арештом майна є оголошення заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні.
Таким чином наявність даного арешту порушує майнові права позивача на Квартиру, а саме право розпорядження своїм майном, оскільки наявність обтяження є перепоною для його відчуження.
Відповідно до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. 1 6, 190, 391 Цивільного Кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи згідно до п.4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 остання відома адреса: АДРЕСА_4 .
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М. В. БУТЕНКО