У Х В А Л А

"09" лютого 2022 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.08.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира.

31.08.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду.

12.11.2021 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

05.01.2022 на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2021 позивачем долучено квитанції про сплату судового збору.

Водночас, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

При цьому викладення інших клопотань та заяв у прохальній частині нормами ЦПК України не передбачено.

Крім того, згідно ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, суд може постановити ухвалу про витребування доказів у разі неможливості позивача самостійно подати доказ та за умови подання відповідного клопотання, яке відповідатиме вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України.

Однак прохальна частина позовної заяви містить клопотання про витребування доказів, що не відповідає вимогам п.4 ч.3 ст.175, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України.

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову зазначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову зазначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Однак, позивач, звернувшись до суду, всупереч вимог ст.ст. 175, 176 ЦПК України зазначив ціну позову, яка указана в оспорюваних договорах, а не виходячи з дійсної вартості майна. Також будь яких доказів на підтвердження саме дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду не надано.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити ціну позову відповідно до вимог ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву слід повторно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.175, ч.ч.1, 2 ст.84, п.3 ч.3 ст.175, п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 176, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними повторно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Анциборенко