Ухвала

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 552/5401/21

провадження № 61-5031ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов`язання припинити договір та повернути переплату по договору,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати виконаними зобов`язання ОСОБА_1 перед акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») по кредитному договору б/н, укладеному 10 лютого 2014 року із

АТ КБ «ПриватБанк»;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» розірвати кредитний договір б/н, укладений 10 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк»;

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути зайво сплачені грошові кошти за вказаним кредитним договором в сумі 33 854,60 грн на рахунок ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Розірвано кредитний договір б/н, укладений 10 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та

АТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 грошові кошти, що обліковуються за кредитним договором б/н, укладеним 10 лютого 2014 року, у сумі 33 854,60 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

02 червня 2022 року засобами поштового зв`язку представник

АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Сокуренко Н. В. подала касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року, в якій просила Верховний Суд оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши скаргу, подану АТ КБ «ПриватБанк» та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії, № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії».

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги про захист прав споживача банківських послуг, які спрямовані на розірвання кредитного договору, за яким банк обліковує заборгованість в сумі 10 475,30 грн, та повернення позивачу переплачених грошових коштів за кредитним договором в розмірі 33 854,60 грн.

Ціна позову в справі № 552/5401/21 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2021 року (2 481 грн х 250 = 620 250 грн).

При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що у лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 лютого 2014 року в сумі 10 475,30 грн (справа № 552/401/21). Однак рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2021 року,

у задоволенні позову банку відмовлено, з посиланням на те, що

ОСОБА_1 сплачено на користь АТ КБ «Приватбанк» суму, що на 33 854,60 грн перевищує розмір одержаного кредиту, при цьому умовами кредитного договору не передбачено сплату процентів, комісії, неустойки.

Заявник вважав, що наявні передбачені підпунктами а) та в) пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки для відкриття касаційного провадження.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Сама по собі незгода відповідача із встановленими апеляційним судом обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у цивільній справі № 552/5401/21.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта