441/664/22 2/441/463/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ференц О.І.

за участю секретаря судового засідання Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на частки в житловому будинку як на майно колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В:

01.06.2022 позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Усі вони проживали та були зареєстровані за цією ж адресою з ОСОБА_5 на час її смерті. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким усе своє майно, в тому числі житловий будинок в АДРЕСА_1 , заповіла своєму сину ОСОБА_2 . Останній, будучи спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_5 , звернувся до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Мухи М.Т. із заявою про прийняття спадщини на належний ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 , однак вияснилося, що вказаний вище житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на сьогодні є живі інші члени такого двору. Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 11.11.1988 Самбірським МБТІ, спірний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого значиться ОСОБА_6 .

Вказували, що згідно погосподарських книг с. Угри та довідки Угрівської сільської ради Львівської області № 1573 від 23.10.2019 станом на 15.04.1988-15.04.1991 членами колгоспного двору, які три роки до цієї дати постійно проживали і були зареєстровані в будинку, були ОСОБА_6 голова двору, (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Відтак у них виникла необхідність у виділенні часток в майні колгоспного двору і, зокрема, визнання права спільної часткової власності по ј частині житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 за кожним із них як членами колгоспного двору, що змусило їх звернутися до суду.

Просили суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним із них право спільної часткової власності на ј частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, 15.06.2022 від нього надійшли пояснення з приводу заявленого позову, однак думки з приводу обґрунтованості позовних вимог не висловив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних міркувань.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 11.11.1988р. (а.с.29). Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26).

Згідно довідки Угрівської сільської ради Львівської області № 1573 від 23.10.2019 останніми членами колгоспного двору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , були ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - голова двору, його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - зять, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - невістка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , - внук, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , - правнучка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , - правнук (а.с.30). Вказаний факт підтверджується також даними погосподарської книги станом на 1986-1995рр. (а.с.32-37) та будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 (а.с.38-43).

09.10.1999 ОСОБА_12 одружилася, змінивши своє прізвище на Українець (а.с.16, 21).

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24).

ОСОБА_11 ( ОСОБА_14 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, слід застосовувати до них положення ЦК України в редакції 1963 року.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990р., майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991р. № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Закону УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990р..

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи із того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Беручи до уваги те, що спірне домоволодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», частка всіх членів такого, які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980-х рр. по 1991 складає по 1/8 частці за кожним із членів колгоспного двору.

Згідно роз`яснень, викладених у підп. «г» п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Оскільки чотири члени колгоспного двору ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , померли до виділення їхній часток у майні колгоспного двору, станом на день їх смерті є живими інші четверо членів такого колгоспного двору позивачі у справі, за останніми слід визнати право власності за кожним на ј частину такого майна.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.ст.5, 10, 12, 18, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на ј частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ј частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на ј частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на ј частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуюча О.І. Ференц