Справа № 631/233/22
Провадження № 2-о/631/11/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

10 травня 2022 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Тобто, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинна бути подана та оформлена із додержанням вимог, визначених у ст. ст. 315 318 ЦПК України, а також повинна відповідати вимогам, визначеним у ст. ст. 175 - 177 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо прийняття заяви та відкриття провадження у справі, суддя перш за все вирішує питання пов`язане з підсудністю справи даному суду.

За п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У свою чергу ч. 1 ст. 316 ЦПК України унормовано, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Таким чином, заява про встановлення факту смерті може бути подана до суду за місцем проживання (перебування) заявника.

Як убачається з заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, доказів місця проживання, перебування матеріали заяви не містять, зокрема, витяг з Єдиного державного демографічного реєстру заявником не додано. Інших доказів на підтвердження вказаного, матеріали заяви не містять.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Оскільки, при відсутності доказів реєстрації місця проживання заявника ОСОБА_1 суддя позбавлений можливості визначитися з підсудністю даної справи, заявник повинен виправити зазначений недолік, надавши до суду інформацію на підтвердження місця свого проживання або перебування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки, звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті особи в певний час можливо тільки у разі неможливості реєстрації смерті у встановленому законом порядку, має бути відмова органу що здійснює таку реєстрацію.

Частиною 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті, у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Проте, відповідь органу державної реєстрації актів цивільного стану про відмову у реєстрації смерті ОСОБА_2 заявником не надана.

Частиною 1 ст. 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

За положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником не було дотримано вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України, оскільки до заяви не додано доказів родинних зв`язків між заявником та померлою особою, а відтак суддя позбавлений можливості встановити чи є заявник суб`єктом звернення до суду у даному випадку.

При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником не зазначено в якості заінтересованої особи відповідний відділ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який має видати свідоцтво про смерть в разі задоволення даної заяви. Крім того, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті свого батька, заявником не зазначено в заяві, чи є в померлого дружина та/або діти, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві, як заінтересовані особи.

Окрім вище наведеного, заява містить інші недоліки.

За п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Зявником при зверненні з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України належним чином не виконано, а саме, не визначено заінтересованих осіб та не вказано їх адресу, не зазначено поштові індекси, відомості про ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (заінтересованої особи), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (заявника), відомі засоби зв`язків, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників процесу.

Окрім цього, у порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, заявником не надано копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За положеннями ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, до заяви додано документи, які належним чином не засвідчені, а сама заява подана в одному екземплярі.

Також, заява про встановлення факту не містить підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, як того вимагає п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окремо слід звернути увагу на те, що заява подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З наданих документів вбачається, що заявник звернувся із вимогою, яка розглядається у справах окремого провадження.

Відповідно до п. п. 4 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження: фізичною особою підприємцем - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Судовий збір повинно бути сплачено за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку), номер рахунку (IBAN) UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких підстав, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, треба залишити без руху, надавши заявнику час для усунення недоліків.

Приписами ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 , 315 - 318 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території залишити без руху.

Терміново повідомити заявника про необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом двох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Пархоменко