ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 646/2422/20

провадження № 22-ц/818/593/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

ім`я (найменування) сторін:

заявник Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року в складі судді Демчини Т.Ю.,

у с т а н о в и в:

В квітні 2020 року Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі КП «Жилкомсервіс») звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Просило видати судовий наказ, яким солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1 478,65 грн та 210,20 грн судового збору по 105,10 грн з кожного.

Судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за житлово комунальні послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01 грудня 2017 року по 01 квітня 2020 року в розмірі 1 478,65 грн та 210,20 грн судового збору по 105,10 грн з кожного.

14 червня 2021 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_2 подав заяву про скасування судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу представник ОСОБА_2 посилався на необізнаність боржника щодо видачі судового наказу з причин його невручення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у поновленні строку на подання заяви про скасування судового наказу цього ж суду від 04 травня 2020 року та повернуто заяву заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що копію судового наказу від 04 травня 2020 року направлено відповідачам за адресою їх зареєстрованого місця проживання. Однак, відправлена судова кореспонденція була повернута до суду першої інстанції неврученою у зв`язку з відмовою 08 червня 2020 року одержувача в її отриманні. Отже, на підставі пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що отримали 08 червня 2020 року копію судового наказу від 04 травня 2020 року. Тому, наведені в заяві про поновлення строку на звернення із заявою про скасування судового наказу твердження про необізнаність ОСОБА_2 про видачу судового наказу з причин невручення його боржнику є безпідставними.

05 серпня 2021 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами з підстав, передбачених частиною першою статті 153 та частиною другою статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною першою статті 170 ЦПК України боржнику надано право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Частиною другою статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (частина третя статті 171 ЦПК України).

Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Матеріали справи свідчать, що судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за житлово комунальні послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01 грудня 2017 року по 01 квітня 2020 року в розмірі 1 478,65 грн та 210,20 грн судового збору по 105,10 грн з кожного.

05 травня 2020 року копія судового наказу від 04 травня 2020 року направлена ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за місцем їх реєстрації єдиним поштовим відправленням, тобто в одному поштовому конверті.

Поштовий конверт разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернутий до Червонозаводського районного суду м. Харкова неврученим з підстав відмови одержувача (а. с. 21 24).

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу представник ОСОБА_2 посилався на необізнаність боржника про видачу судового наказу з причин його невручення.

Відмовляючи у поновленні ОСОБА_2 строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції посилався на те, що копію судового наказу від 04 травня 2020 року направлено відповідачам за адресою їх зареєстрованого місця проживання. Однак, відправлена судова кореспонденція була повернута до суду першої інстанції неврученою у зв`язку з відмовою 08 червня 2020 року одержувача в її отриманні. Отже, на підставі пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що отримали 08 червня 2020 року копію судового наказу від 04 травня 2020 року. Тому, наведені в заяві про поновлення строку на звернення із заявою про скасування судового наказу твердження про необізнаність про видачу судового наказу з причин невручення його боржнику є безпідставними.

Однак, з вказаними висновками суду першої інстанції судова колегія не погоджується з таких підстав.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що видами судових рішень є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Пунктом 4 частини шостої статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, у разі якщо особа, якій направлено судову поштову кореспонденцію відмовилась її отримати, на підставі пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України вважається такою, що її отримала.

У даній справі копія судового наказу була направлена ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за місцем їх реєстрації єдиним поштовим відправленням, тобто в одному поштовому конверті.

На довідці Укрпошти відмічено, що причиною повернення поштового відправлення неврученим є відмова одержувача в отриманні кореспонденції.

Однак, з даної довідки неможливо встановити особу боржника, який відмовився в отриманні судової поштової кореспонденції, а саме ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи клопотання про поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу у зв`язку з необізнаністю боржника про видачу судового наказу з причин його невручення матеріалами справи не спростовуються.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права (статті 379 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення страви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук