Справа № 638/1353/22
Провадження № 2-з/638/53/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій посилається на те, що має намір пред`явити позов до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. Для пред`явлення позову повинен зібрати певні докази, для правильного вирішення спору необхідно забезпечити позов. 21.07.2021 його тітка ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Предмет позову стосується розірвання договору довічного утримання та повернення сторін у первісний стан. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити. Існують дійсні та об`єктивні підстави для забезпечення позову. Оскільки ОСОБА_2 може реалізувати квартиру. Заявник вказує, що беручи до уваги поведінку відповідача, вчинення певних дій, наявність об`єктивної інформації про приготування , найближчим часом реалізувати спірне майно є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення. У зв`язку з чим заявник просить накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову подано з дотриманням порядку, встановленого п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та яким ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 у власність належну їй квартиру.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить кв. АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації став договір довічного утримання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявник вказує, що у нього наявна об`єктивна інформація, що ОСОБА_2 може реалізувати квартиру, проте не надано жодного доказу , який би підтверджував намір ОСОБА_2 реалізувати спірну квартиру.

ОСОБА_1 вказує, що забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити, проте посилаючись не несумлінні дії ОСОБА_2 заявник не надає жодного доказу, що вживаються будь які заходи направлені на знищення, знецінення майна.

Окрім того, заявником не надано доказів того, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Суддя: І.В. Семіряд