Справа № 450/1636/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/3144/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Іванової О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року у справі за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Блонського Михайла Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 , державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

05.05.2019 заявник ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із скаргою, просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості по аліментах з урахуванням довідок про доходи за період з травня 2018 року по січень 2021 року та сум добровільно сплачених аліментів. Свою скаргу мотивував тим, що 16.07.2019 постановою головного державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження №59522638 про примусове виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області виданого 04.07.2019 у справі №450/1636/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів. У зв`язку з цим державному виконавцеві було надано довідки про доходи ОСОБА_1 за період з травня 2018 року по січень 2021 року. Також державному виконавцеві було надано квитанції про оплату аліментів з липня 2020 року для їх врахування в рахунок сплати за виконавчим провадженням, оскільки аліменти перераховувались ОСОБА_1 безпосередньо стягувачу. Крім цього, в період з 30 травня 2018 року ОСОБА_1 , було добровільно за погодженням з стягувачем перераховано аліментів на суму 51917,75 грн. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з проханням врахувати надані відомості та перерахувати заборгованість по аліментах. Заява була подана 12.04.2021, проте жодних дій державним виконавцем вчинено не було. На підставі викладеного просив скаргу задоволити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Блонського Михайла Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 , державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петречко Ярослава Тарасовича щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 по визначенню суми заборгованості по аліментах та зарахування добровільно сплачених аліментів у розрахунок заборгованості.

У іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що висновок суду про те, що перерахунок заборгованості по аліментах з урахуванням платежів за 2020-2021 роки уже здійснений є необґрунтований та не відповідає обставинам справи. Виконавцеві було надано квитанції про сплату аліментів з липня 2020 року для їх врахування в рахунок сплати за виконавчим провадженням, оскільки такі аліменти перерахувались безпосередньо стягувачу, однак, виконавець не врахував ці суми оплати, мотивуючи це тим, що йому не відомо чи ці оплати були здійснені саме як аліменти. Також зазначає, що з травня 2018 р. по липень 2020 р. добровільно надавав утримання своїм дітям, шляхом купівлі одягу, шкільного приладдя, іграшок. Вказані кошти повинні бути зараховані в рахунок зменшення заборгованості по аліментах. Таким чином, суд фактично не вирішив вимоги скаржника, формально підійшов до вирішення справи. Просить ухвалу суду в частині відмови щодо зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах з врахуванням добровільно сплачених сум скасувати, та ухвалити нову постанову якою скаргу задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити з мотивів, викладених в скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Положеннями статті 71 Закону «Про виконавче провадження» встановлено порядок стягнення аліментів.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до положень статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Апелянт звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Відповідно до змісту скарги та заявлених вимог заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами та порядком нарахування аліментів.

Відмовляючи в частині задоволенні вимог щодо зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам в межах виконавчого провадження ВП №59522638 з урахуванням платежів за 2020-2021 рр. років суд першої інстанції виходив з того, що даний перерахунок уже здійснений 30.06.2021 державним виконацем, проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження скаржника щодо сплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в період з липня 2020 року по квітень 2021 року доведено відповідними доказами, а саме копіями платіжних доручень та не заперечується самою ОСОБА_3 і стверджується заявою ОСОБА_3 на ім`я державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про оплату скаржником заборгованості від 30.08.2021, проте такі не було враховано державним виконавцем, тому суд першої інстанції дійшов до неправильних висновків щодо відмови у задоволенні скарги щодо зобов`язання державного виконавця здійсненити перерахунок заборгованості по аліментах з урахуванням цих платежів.

Натомість, доводи апелянта про те, що він добровільно надавав допомогу своїм дітям шляхом купівлі їм одягу, шкільного приладдя, іграшок, оплати навчання в період з травня 2018 по липень 2020 року, і які підлягають зарахуванню, не заслуговують на увагу, оскільки скаржником не доведено, що саме ці кошти вказувались в рахунок оплати по аліментах. Письмові докази на пітвердження вказаної обставини у справі відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали в частині відмови у задоволенні скарги та зобов`язання державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) здійснити перерахунок заборгованості по аліментах з урахуванням здійснених ОСОБА_1 переказів коштів ОСОБА_3 в рахунок оплати аліментів у період з липня 2020 року по квітень 2021 року, в решті ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні скарги.

Ухвалити нову постанову.

Зобов`язати державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) здійснити перерахунок заборгованості по аліментах з урахуванням здійснених ОСОБА_1 переказів коштів ОСОБА_3 в рахунок оплати аліментів у період з липня 2020 року по квітень 2021 року.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:10.02.2022.

Головуючий

Судді