Дата документу 22.06.2022 Справа № 333/1568/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1568/21 Головуючий у 1-й інстанції: Холод Р.С.
Провадження №22-ц/807/1205/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Нємна Тетяни Ігорівни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису №12405 від 04 грудня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Нємної Тетяни Ігорівни подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуальногоправа, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року, повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції при винесені ухвали без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача та не подання від сторони позивача заяви про розгляд справи без її участі, не врахував подану до суду заяву представником позивача про розгляд справи за їх відсутності з проханням задовольнити позов та ухвалити рішення по справі, з накладенням ЕПЦ на електронну адресу суду, а саме: . Таким чином, висновки суду про те, що позивач не з`явиася у судове засідання та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності не відповідає обставинам справи.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

ОСОБА_1 , її представники адвокат Нємна Т.І. та адвокат Бєліков О.С., ТОВ «Кредит Капітал», приватний виконавець Проценко Д.Ю., приватний нотаріус Баршацький І.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 148-149, 152) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Водночас, представники ОСОБА_1 адвокат Нємна Т.І. та адвокат Бєліков О.С., кожний окремо подали до апеляційного суду заяви про розгляд апеляційної скарги без участі представників позивача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки, учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, поважність причини неявки учасників справи не встановлена, апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , її представників адвоката Нємної Т.І. та адвоката Бєлікова О.С., ТОВ «Кредит Капітал», приватного виконавця Проценко Д.Ю., приватного нотаріуса Баршацького І.В.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, причин неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені зааоном або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: повторна (двічі поспіль) неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальним законом не передбачено обов`язок суду враховувати поважність причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц та від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за наявності таких умов у сукупності: позивач належно повідомлений про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відсутність хоча б однієї із умов не дає право суду залишати позов без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Главою 7 ЦПК України, визначено порядок здійснення судових викликів та повідомлень.

Згідно з положеннями ч. ч. 1,2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

За приписами ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки поряд з іншим є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведення судового засідання з повідомленням учасників справи (а.с.25).

Апеляційним судом встановлено, що судові засідання в суді першої інстанції призначалися неодноразово.

Як вбачається із матеріалів справи, останні два судові засідання призначені судом першої інстанції на 29 листопада 2021 року та 19 січня 2022 року.

Отже, при постановлені ухвали без розгляду, суд першої інстанції повинен враховувати повторну (двічі поспіль) неявку належно повідомленого позивача в судові засідання, тобто в два останні судові засідання та відсутності від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання призначене на 29 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Нємна Т.І. повідомлялись судом першої інстанції шляхом направлення останнім СМС-повідомлення у вигляді судової повістки з відомостями про судове засідання на номери мобільних телефонів, зазначених позивачем в позовній заяві, що підтверджується відповідними довідками відповідної особи суду (а.с.79-80).

Проте ці довідки не можуть вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання позивача та йорго представника, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до абзацу першого розділу другого Порядку текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 та її представника адвоката Нємної Т.І. про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Надсилаючи СМС-повідомлення за вказаним номером телефону суд першої інстанції не звернув уваги, що такий спосіб повідомлення за відсутності від ОСОБА_1 та її представника адвоката Нємної Т.І. офіційної заявки стосовно такого способу сповіщення є не надійним доказом виклику учасника судового засідання у судове засідання згідно ст. 128 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог ч.13 ст. 128 ЦПК України направив судову повістку адвокату позивача з використанням засобів мобільного зв`язку за наявності в останньої офіційної електронної адреси, яка зазначена в позовній заяві (а.с.1).

За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 та її представника адвоката Нємна Т.І. про дату, час і місце судового засідання призначене на 29 листопада 2021 року.

Наступне судове засідання було призначене судом першої інстанці на 19 січня 2022 року, про дату, час та місце якого ОСОБА_1 була повідомлена судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого судову повістку про виклик до суду остання отримала 19 грудня 2021 року (а.с.83).

Водночас в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Нємна Т.І. зазначає, що 17 січня 2022 року на Електронну адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя вона подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника з проханням сраву розглянути без їх участі, позов задовольнити, копія цієї заяви міститься в матеріалах справи (а.с.97).

Як вбачається із проведеної службової перевірки Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за скаргою адвоката Нємної Т.І., підтверджено факт того, що на Електронну адресу суду першої інстанції 17 січня 2022 року надійшла заява від адвоката Нємної Т.І. по даній справі про розгляд справи за відсутності позивача, зареєстрованої в системі документообігу суду 18 січня 2022 року за вхідним номером № 1312/22-Вх, однак місцезнаходження якої встановити не вдалось можливим (а.с.91-101).

Відтак, на час вирішення питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у розпорядженні суду була наявна заява представника позивача про розгляд даної справи у відсутності позивача та її представника, при цьому судом явка позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Отже, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України представник позивача надавала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника (а.с. 97).

З огляду на те, що в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, суд дійшов помилкового висновку про те, що позивач причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала.

Ураховуючи наведене підстави для залишення позову ОСОБА_1 були відсутні, оскільки позивач в особі свого представника, адвоката Нємна Т.І. своєчасно, за два дні до судового засідання, подавала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника з проханням позов задовльнити, відтак за встановлених обставин у суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України не було підстав для залишення позову без розгляду. А тому, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Враховуючи наведене та вимоги положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує право особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є безпідставним.

Зважаючи на те, що колегією суддів встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що мало наслідком постановлення помилкової ухвали, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу. Справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції як це передбачено пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд доходить висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Нємна Тетяни Ігорівни задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 27 червня 2022 року.

Головуючий, суддя Подліянова Г.С. Суддя Кочеткова І.В. Суддя Маловічко С.В.