Справа № 188/1242/21
Провадження № 2/188/124/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/1242/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

треті особи:

приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна;

Петропавлівський районний відділ відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, щодо стягнення з нього заборгованості у загальному розмірі 211724.98 грн.

В обґрунтування позивач зазначив 13.08.2021 року позивач отримав поштою копію постанови державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження ВП №62981819 від 09.09.2021 року відкритого за виконавчим написом № 1315 вчиненого 17.02.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариств КБ «ПриватБанк» заборгованості за Кредитним договором № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року у розмірі 211 724,98 гривень.

За тим же виконавчим написом визначено, що вищенаведена заборгованість складається з наступного :

- 10 378,09 гривень - заборгованість за кредитом;

- 12,01 гривень - заборгованість за відсотками;

- 3 465,00 гривень - заборгованість з комісії;

- 187 787,74 гривень - заборгованість з пені;

- 10 082,14 гривень-штраф;

- 3000,00 гривень - витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напаису.

За вищенаведеним виконавчим написом суму боргу за кредитним договором складає : 10 378, 09 грн., в той час як сума пені : 187 787,74 грн., що значно перевищує суму боргу, а отже не узгоджується із правовою позицією Верховного суду, положеннями ст.551 ЦК України та порушує права позивача, що вказує на спірність суми боргу визначеної за оскаржуваний виконавчим написом.

Згідно виконавчого напису надано розрахунок боргу за кредитним договором укладеним між його сторонами від 20.11.2008 року за умовами якого кредит на користь позивача надано до 12.02.2010 року, тобто строк виконання зобов`язання визначено саме цією датою, та відповідно строк позовної давності за таким правочином закінчився 12.02.2013 року. Аналогічна ситуація і щодо всіх інших нарахувань : пеня, штрафні санкції, процентні нарахування, всі ці суми позивачем розраховано починаючи з 12.02.2010 року, а отже за межами позовної давності, що вказує на існування спору щодо розмірі боргу визначеного за виконавчим написом та відповідно є підставами для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2014 року по справі № 188/120/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Згідно мотивувальної частини такого судового рішення предметом цивільної справи є стягнення боргу в розмірі 120790,96 гривень за кредитним договором № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року.

Також головним аргументом відмови в задоволенні позовних вимог за судовим рішенням визначено сплив строку позовної давності для задоволення виконання зобов`язання з боку кредитної установи. Отже виконавчий напис вчинено щодо виконання зобов`язання, що не є безспірним та питання щодо його виконання вже було врегульовано рішенням суду, що не передбачає повторності його виконання.

Позивач просить суд визнати виконавчий запис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вивчивши позов та долучені документи, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до Правового висновку Постанови ВП ВС від 23.06.2020 по справі № 645/1979/15-ц

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до виконавчого напису зареєстрованого в Реєстрі за №1315 від 17.02.2017 року стягнення з ОСОБА_1 звернуто за період з 12.02.2008 року по 28.11.2016 рік на заборгованість за кредитним договором № DNQ1RU13930081 від 12.02.2008 року.

Кредитний договір № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року був укладений з Публічним акціонерним товариством ПАТ КБ «ПриватБанк» .

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, що на підставі наданих сторонами доказів встановити неможливо.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» зверталось до суду з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за цим кредитним договором № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року і відповідно до рішення Петропавлівського районного суду від 10.07.2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено .

Судом встановлено, за кредитним договором № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості зверталося 10.07.2014 року до суду, а 17.02.2017 року до нотаріуса за виконавчим написом. Постанова державного виконавця за виконавчим написом №1315 від 17.02.2017 року по ВП №62981819 винесена 09.09.2021 року, також з порушенням ст.91 ЗУ «Про нотаріат».

Відповідач, отримавши відмову суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNQ1RU13930081від 12.02.2008 року, неправомірно, з порушенням позовної давності, звернувся до нотаріуса за виконавчим написом, збільшивши позовні вимоги.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Неправомірність вчинення виконавчого напису в межах строку давності, є підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо підтвердження безспірності заборгованості, дії приватного нотаріуса також є неправомірними.

Неможливо встановити, в зв`язку з відсутністю виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи мав боржник заборгованість і в якому розмірі, враховуючи, що суд вже відмовив в задоволенні позовних вимог в зв`язку зі спливом позовної давності.

Крім того, відповідно до виконавчого напису сума загальної заборгованості є спірною.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з тим, що наявні документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, виконавчий напис вчинено та пред`явлено до виконання зі спливом позовної давності, питання заборгованості вже було врегульовано рішенням суду.

Тож вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус порушив обидві вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Висновки суду не суперечать Правовому висновку Постанови ВС від 18.12.2019 по справі № 309/2787/15-ц (№ в ЄДРСР 86607213) та Правовому висновку Постанови КЦС ВС від 26.02.2020 у справі № 369/6415/17 (№ в ЄДРСР 88103268). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи небуло невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вирішене судом забезпечення позову ухвалою від 13.09.2021 року про зупинення стягнення коштів за виконавчим написом №1315 від 17.02.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по виконавчому провадженню №62981819 від 09.09.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованості слід залишити чинним до набрання рішенням чинності.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 908грн. 00 коп. та при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.на загальну суму 1362 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача .

Керуючись ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» ст.ст. 4,76,89, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Петропавлівський районний відділ відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі .

Визнати виконавчий напис від 17.02.2017 року, зареєстрований в реєстрі №1315, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо стягнення грошових коштів по заборгованості та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса на загальну суму 211 724.98 грн. з ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 прож. за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 прож. за адресою АДРЕСА_1 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 908грн. 00 коп. та при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.на загальну суму 1362 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна