Єдиний унікальний номер 317/2973/21
Провадження номер 2/317/150/2022

28.01.2022 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі: Коваль В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У вересні 2021 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомості № 4396К від 17.12.1996 року, він є придбав будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В належному йому житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак за місцем реєстрації фактично не проживають з 2008 року.
Особистих речей відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у будинку не має, оплату за комунальні послуги вони не роблять.
У зв`язку з реєстрацією відповідачів в належному позивачу будинку, він повинний сплачувати за них комунальні платежі, що ставить його в тяжке матеріальне становище.
Вважає, що при таких обставинах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 втратили право користування житловою площею за місцем реєстрації.
В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 не з`явився.
Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, неодноразово про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Відзиву або клопотань до суду не надала, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, неодноразово про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Відзиву або клопотань до суду не надала, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, неодноразово про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзиву або клопотань до суду не надав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості за номером 4396К від 17.12.1996 р. Запорізької біржі нерухомості, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 262696327 від 23.06.2021 р.
Відповідно до довідки № 08-45/143 від 09.08.2021 р., яка видана виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Згідно акту про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації складеного комісійно, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживають за нею з 2008 року.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло (ст. ст. 379, 383 ЦК України).
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак позивач ОСОБА_1 таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідачів на його користь не заявляв, тому суд вказаного питання не розглядає.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 156 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.Б. Громова