Справа № 466/3396/16-ц Головуючий у 1 інстанції Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/2926/21 Доповідач в 2-й інстанції Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Ковальчук О.І. від 16 серпня 2017 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ЛКП «Янів-405», ПАТ «Львівгаз» про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 16 серпня 2017 року у справі № 466/3396/16-ц а в задоволенні позову відмовити в повному обсязі через неналежний суб`єктний склад.

З рішенням суду не погоджується, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким що порушує його конституційні права. Вказує, що предметом позову у даній справі є стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за теплопостачання у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої являється ОСОБА_1 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 від 02 вересня 2014 року. Разом з тим, суд першої інстанції розглядаючи справу № 466/3396/16-ц ОСОБА_1 до участі у розгляді справи не залучив. Постановляючи рішення від 16 серпня 2017 року у справі № 466/3396/16-ц з приводу стягнення заборгованості за послуги з утримання спільного майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 як співвласника вказаної квартири, а саме щодо плати за отримання майна поза його відомом та волею, що є неприпустимим. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяв про збільшення позовних вимог, заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 85, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 634, 638, 901 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про захист прав споживачів» та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстровані і проживають в квартирі АДРЕСА_2 , та є її співвласниками. Вказане стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку №119, виданою ЛКП «Янів-405» 21.01.2016р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води відповідачам був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою її оплати. Із поданих ЛМКП «Львівтеплоенерго» відомостей про нарахування та оплату послуг із центрального опалення в квартирі АДРЕСА_2 вбачається, що відповідачі не здійснювали оплату за вказані послуги, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість в сумі 24483,07 грн. Однак, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується долученими до матеріалів справи документами, частина квартир другого під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 забезпечена центральним теплопостачанням, а частина квартир на першому і другому поверхах забезпечені індивідуальним опаленням. Відповідач ОСОБА_2 з членами своєї сім`ї проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2007 року. Вказана квартира реконструйована з колишніх приміщень пральні, які були передані відповідачам у 2007 році з метою покращення житлових умов. На момент передачі ОСОБА_2 вказаних приміщень, останні були нежитловими приміщеннями і система центрального опалення у них була відсутня. Так, Висновком ТзОВ «ГАЛ-СВІТ» №030/16 будівельно-технічного дослідження по заяві приватної особи ОСОБА_2 встановлено, що квартира АДРЕСА_2 не має центрального опалення на сьогоднішній день. На момент передачі даних приміщень (квартира АДРЕСА_4 колишні приміщення пральні) квартиронаймачу ОСОБА_2 прилади (батареї) і трубопроводи (стояки) центрального опалення в квартирі були відсутні. На день огляду і дослідження в квартирі АДРЕСА_2 змонтована система індивідуального опалення від двоконтурного котла марки «Vaillant» з приладом регулювання, з підігрівом підлоги в коридорі, кухні, ванні, наявні сучасні батареї опалення в житлових приміщеннях квартир. Крім того, відповідач ОСОБА_2 неодноразово, а саме в листопаді 2007р., липні 2010 року, лютому 2011 року звертався в ЛКП «Янів-405» з приводу припинення нарахування оплати за опалення, оскільки в квартирі відсутні елементи централізованого опалення, а також створити комісію та обстежити житло на предмет відсутності приладів централізованого опалення. Дані звернення відповідача ОСОБА_2 залишалися поза увагою. Окрім цього, в квітні 2015 року відповідачем ОСОБА_2 заяву аналогічного змісту скеровано в ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак також не отримано жодної відповіді. З вищенаведеного випливає, що послуги централізованого опалення в квартиру АДРЕСА_2 ЛМКП "Львівтеплоенерго" з 2007 року надаватись не могли, і звідки утворилась заборгованість з 01.07.2014 року по 31.12.2016 року, представником позивача доведено в судовому засіданні так і не було. Суд не прийняв до уваги долучені до матеріалів справи акти про включення системи теплоспоживання, на які позивач посилається, згідно яких в опалювальному сезоні система теплопостачання в приміщеннях за адресою по АДРЕСА_3 включена, оскільки на думку суду ці акти підтверджують лише той факт, що теплопостачання було підключено до будинку АДРЕСА_3 , але не конкретно до квартири АДРЕСА_5 даного будинку. Як судом вже було встановлено, в даній квартирі відсутні прилади центрального опалення з 2007 року. Судом було встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 фактично не отримували від ЛМКП "Львівтеплоенерго" послуг з централізованого опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 , отже і ЛМКП "Львівтеплоенерго" неправомірно нараховувало їм плату за надання цих послуг, а тому на думку суду слід відмовити в задоволенні позову.

Позивач ЛМКП Львівтеплоенерго звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ЛКП «Янів-405», ПАТ «Львівгаз», який в подальшому уточнило та в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 22187,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 2029,05грн. та 266,78 грн. - 3% річних, а також судові витрати.

В обґрунтування уточнених позовних вимог покликається на те, що 02.06.2015 року позивач ЛМКП Львівтеплоенерго звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 4864,78 грн., інфляційних втрат у розмірі 1024,16 грн. та 3% річних у розмірі 39,97 грн., а також стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. 09.06.2015 року Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4864,78 грн., а також 121,80 грн. судового збору на користь ЛМКП, однак 31 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 і скасував виданий судовий наказ та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» право заявити вимоги у порядку позовного провадження. Крім того, посилається на те, що відповідачі зареєстровані, проживають у АДРЕСА_6 та є її співвласниками, і відповідно користуються послугами з централізованого опалення. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення Відповідачам був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати. Також зазначає, що з 01.07.2014 р. вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками /співвласниками/ балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Так, відповідачам, як мешканцям квартири АДРЕСА_2 надаються послуги з централізованого опалення, за які споживачі зобов`язані сплачувати на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак такі неналежно здійснюють оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 31.01.2017р. утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 22187,24 грн., 2029,05 грн. інфляційні витрати та 266,78 грн. - 3% річних, а всього 24483,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 16 серпня 2017 року скасовано. Позов Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 22187,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 2029,05 грн. та 3% річних у розмірі 266,78 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" судові витрати в розмірі по 964,6 грн. з кожного.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Качмар Іван Остапович, на постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ЛКП «Янів-405», публічне акціонерне товариство «Львівгаз», про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч.1 ст.352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Апелянт ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваним рішенням порушено його права як співвласника квартири.

Вказує, що порушення його прав полягає в тому, що постановляючи рішення від 16 серпня 2017 року у справі № 466/3396/16-ц з приводу стягнення заборгованості за послуги з утримання спільного майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 як співвласника вказаної квартири, а саме щодо плати за отримання майна поза його відомом та волею, що є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення з них боргу з централізованого опалення.

Відтак, позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» вимог до ОСОБА_1 заявлено не було та рішення щодо стягнення з нього коштів чи покладення на нього будь-яких інших обов`язків у даній справі не приймалося.

Відтак, вирішення даного спору жодним чином не порушує прав та інтересів апелянта.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося та такі не порушені, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Ковальчук О.І. від 16 серпня 2017 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ЛКП «Янів-405», ПАТ «Львівгаз» про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення слід закрити.

Керуючись ст.ст. 357, 362, 367, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2017 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ЛКП «Янів-405», ПАТ «Львівгаз» про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра