СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/26539/21

пр. № 2/759/1600/22

20 червня 2022 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Кравченко А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Житлово Будівельний Кооператив «КВАНТ» про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа: Житлово Будівельний Кооператив «КВАНТ» про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за законом.

Позовна заява обґрунтована тим, що померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, щодо кооперативної квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій як члену ЖБК «КВАНТ». Матір позивача набула право власності на вказану квартиру шляхом виплати всіх пайових внесків, що підтверджується довідкою №34, виданою ЖБК «КВАНТ» від 10.07.2017 року в якій зазначено, що останньою сплачено суму пайового внеску за квартиру в повному обсязі, однак за життя померла не встигла зареєструвати право власності і оформити Свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса, зокрема просив видати йому Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру Постановою нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на квартиру, а відтак позивач звернувся до суду в вищевказаним позовом, згідно вимог якого просив визнати за ним право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 25.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, заявлені вимоги позовної заяви підтримують, наполягають про їх задоволення, про що виклав у своїй заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

28.12.2021 року Від представника Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено прохання проводити розгляд справи у відсутності їх представника.

Представник третьої особи ЖБК «КВАНТ» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. У поданих до суду поясненнях просять слухати справу у їхню відсутність, щодо задоволення вимог позивача не заперечують.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності позивача, представників Київської міської ради та ЖБК «КВАНТ».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належала кооперативна квартира АДРЕСА_1 .

Сума пайового внеску за вказану квартиру сплачена в повному обсязі 03.06.1991 року, що підтверджується копією довідки виданої ЖБК «КВАНТ» № 34 від 10.07.2017 року.

Вказана двохкімнатна квартира ізольована, складається із із окремих кімнат, кухні, коридора, туалета, ванної кімнати, балкона, загальна площа з 45, 4 кв.м.

Відповідно до довідки ЖБК «КВАНТ» №35 від 10.07.2017 року ОСОБА_1 є членом кооперативу ЖБК «КВАНТ» згідно рішення членів кооперативу від 19.06.2016 року протокол №3.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 роки, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 10.06.2016 №22743, вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Так, згідно з вимогами ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічні положення викладені в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно з вимогами ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.ст.1268,1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 657/2015.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , є її син ОСОБА_1 .

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з Постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. від 23.09.2015 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки спадкодавець за життя повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру, що підтверджується довідкою виданою ЖБК «КВАНТ» то вона набула право власності на неї, а відтак таке право увійшло до складу спадщини, що залишилась після її смерті.

Враховуючи той факт, що правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, але дана квартира входить до складу спадщини, а позивач єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Викладене у відзиві відповідача, судом не береться до уваги, оскільки відповідач стверджує у відзиві про відсутність в матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, аркуш 53 справи спростовує викладене у відзиві, оскільки на ньому міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 331, 384, 392, 1217, 1223, 1261, 1267-1269, 1298 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Житлово Будівельний Кооператив «КВАНТ» про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 м кв, в порядку спадкування за законом після смерті матері- ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Н.О. Горбенко