Справа № 209/5304/21
Провадження № 2/209/118/22
26 травня 2022 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участю секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона разом з третіми особами у справі є власниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є її батьком. 31.05.2005 року її батьки розірвали шлюб і ОСОБА_2 , зібравши свої речі, пішов проживати за іншою адресою, за якою саме не повідомив. Віповідач з нею не спілкується, ніяких контактів з 2006 року не мав і не має по сьогоднішній день, у вищевказаній квартирі не проживає вже більше 14 років, але на сьогодні він є зареєстрований у ній. Її матір - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогоднішній день у квартирі разом з нею проживають: її чоловіком ОСОБА_3 , донька ОСОБА_6 та онука ОСОБА_7 . Відповідач не проживає у квартирі, не піклується про зазначене житло, не підтримує його у належному санітарному стані, не займається його поточним ремонтом, ніколи не сплачував комунальні платежі, його особистих речей в квартирі не має. Вона повністю утримує житло та сплачує комунальні платежі. В даний час, реєстрація відповідача порушує право позивача, як власника квартири, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Ухвалою від 11.01.2022 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилась, разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи заочно
Представник позивача адвокат Швець В.М. у судове засідання не з`явився надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с. 29).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с. 5, 6).
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:
В ході судового розгляду встановлено, що позивач на праві спільної сумісної власності є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за законом, витягом з Державного реєстру речивх прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом про право власності (а.с. 17-20).
Крім позивачки, у квартирі АДРЕСА_1 також зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , що підтверджується копією довідки № 001151965 від 09.12.2021 року про склад сім`ї (а.с. 14).
Відповідач з 2006 року до теперішнього часу не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про не проживання від 10.12.2021 року (а.с. 21).
Відповідно до повідомлення Відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області за № 44.1/26-10.215 від 15.12.2021 року (а.с. 22), ОСОБА_2 із заявами та повідомленнями до ВП №1 Кам`янського РУП з приводу перешкоджання у мешканні у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 не звертався.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем її права на користування квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок його відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин з 2006 року, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.
Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 . зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Л. Шендрик