Справа № 456/3608/20
Провадження № 2/456/151/2022
РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування позову представник позивача покликалася на те, що 25.10.2018 ОСОБА_4 (батько ОСОБА_1 ) дав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 280000, 00 гривень, що на день укладення договору позики складало за офіційним курсом НБУ (за 1 долар - 28,21 грн.) 10000, 00 доларів США, що підтверджується договором позики від 25.10.2018.На підтвердження виникнення зобов`язання, відповідачем надано розписку, з якої випливає, що він зобов`язувався повернути кошти в сумі 280000, 00 гривень, що в еквіваленті складає 10000, 00 доларів США до 25.10.2019. Однак, до цього часу відповідачем не було повернуто борг в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити в повному обсязі, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

В судове засідання повторно відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, однак 27.06.2022 повторно подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справу, враховуючи запроваджений воєнний стан в Україні.

Заяви та клопотання учасників справи.

03.12.2020 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.21).

03.12.2020 представник позивача ОСОБА_4 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі до залучення у справі правонаступника чи законного представника (а.с.22).

07.06.2021 представник позивача ОСОБА_4 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду клопотання про поновлення провадження у справі та залучення у справу правонаступника (а.с.27).

09.06.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.35).

07.07.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду заяву про забезпечення позову в порядку ст. 150 ЦПК України (а.с.39-40).

08.07.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду доповнення до заяви про забезпечення позову (а.с.49).

14.09.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.61).

05.11.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду клопотання про витребування оригіналу доказу, а саме оригіналу розписки від 25.10.2018 (а.с.68).

05.11.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.69-70).

05.11.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду клопотання про скасування заходу забезпечення позову (а.с.71-72).

06.12.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.80).

28.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська О.В. подала на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.96).

28.02.2022 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.97).

19.04.2022 представники позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська О.В., Гошовська Я.А. подали на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.103).

31.05.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гошовська Я.А. подала на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.109).

27.06.2022 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кусь Ю.О. подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.115).

Процесуальні дії у справі.

12.09.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.13).

Ухвалою від 01.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.14-15).

Ухвалою від 04.12.2020 зупинено провадження у справі, до залучення до участі у справі правонаступника (а.с.25-26).

Ухвалою від 08.06.2021 поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.32).

Ухвалами судового засідання від 07.07.2021, 06.12.2021, 28.02.2022, 21.04.2022, 31.05.2022 відкладено розгляд справи (а.с.36, 81, 98, 104, 110).

Ухвалою від 09.07.2021 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (а.с.51-52).

Ухвалою судового засідання від 05.11.2021 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі №456/3608/20, згідно з ухвалою суду від 09.07.2021 у виді накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.76).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання відповідача на 14.09.2021, 17.01.2022, 28.02.2022, 21.04.2022, 31.05.2022, 27.06.2022 по справі №456/3608/20 (а.с.55, 85, 90, 102, 108, 114).

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, серії 12 ААБ № 325162, ОСОБА_4 01.09.2021 встановлено першу групу інвалідності загального захворювання (а.с.6).

Відповідно до договору позики між фізичними особами від 25.10.2018, ОСОБА_4 (позикодавець) передав ОСОБА_2 (позичальникові) позику у сумі 10000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в даному договорі. Еквівалент 10000 доларів США станом на 25.10.2018 становить 280000, 00 грн. Позикодавець зобов`язаний передати позичальникові зазначену в п.1.1 суму в строк до 25.10.2018. Факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника (а.с.7).

Згідно розписки від 25.10.2018, ОСОБА_2 отримав 25.10.2018 від ОСОБА_4 кошти в сумі 10000, 00 доларів США, що на вказану дату складає еквівалент 280000, 00 грн. ОСОБА_2 зобов`язався вказану суму повернути ОСОБА_4 до 25.10.2019, за спільною згодою (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 29 вересня 2020 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 569 (а.с.23).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Новальківською М.М., спадкоємцем майна, зазначеного у свідоцтві ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 (а.с.30).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0039, площею 0,0548 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Довголуцька сільська рада, садово-городнє товариство «Будівельник» (а.с.46).

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.07.2021, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (а.с.57).

Відповідно до договору міни квартири від 02.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Новальковською М.М., ОСОБА_6 обміняла належну їй квартиру АДРЕСА_4 на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_5 (а.с.73).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.07.2004, ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_5 , на праві приватної власності, на підставі договору міни від 02.07.2004 (а.с.74).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем перед позивачем взятих на себе зобов`язань за договором позики.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц.

Верховний Суд України у постанові від 18 січня 2017 року по цивільній справі №6-2789цс16 та у постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63цс13 висловив правову позицію, у якій зазначив, що, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В контексті даної правової норми обов`язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис позичальника, його уповноваженого представника, а факультативними - дата, місце видачі, вказівка про свідків тощо.

В постановах Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі 6-1103цс16, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, від 18 вересня 2013 року №6-63цс13 висловлена правова позиція про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 квітня 2012 року, справа № 6-24ц12.

Суд звертає увагу, що нормами права не передбачено, що поясненнями сторони та показами свідка може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики (висновок ВС у постанові від 18 липня 2018 року у справі №143/280/17 (провадження № 61-33033св18)).

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), серії НОМЕР_1 , актовий запис № 569.

У зв`язку з вищенаведеним, у справі залучено правонаступника ОСОБА_1 .

Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми, та відповідають викладеним вище нормам ЦК України.

Аналізуючи представлені в судовому засіданні оригінал договору позики та розписки, суд зауважує, що з їх змісту вбачається дата складання, отримання відповідачем грошових коштів та сума цих коштів, а також обов`язок відповідача повернути обумовлену суму у визначений час. Отже, з огляду на викладене, суд доходить переконання, що умови, обумовлені сторонами в договорі позики та розписці, за своїм змістом, відповідають умовам договору позики і засвідчують наявність між позивачем і відповідачем правовідносин саме за цим договором.

Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц та постанові від 22.08.2019 у справі №369/3340/16-ц.

Таким чином судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що між сторонами 25.10.2018 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 (позикодавець) передав ОСОБА_2 (позичальникові) позику у сумі 10000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в даному договорі. Еквівалент 10000 доларів США станом на 25.10.2018 становить 280000, 00 грн. Позикодавець зобов`язався передати позичальникові зазначену в п.1.1 суму в строк до 25.10.2018. Факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника від 25.10.2018.

Згідно розписки від 25.10.2018, ОСОБА_2 отримав 25.10.2018 від ОСОБА_4 кошти в сумі 10000, 00 доларів США, що на вказану дату складає еквівалент 280000, 00 грн. ОСОБА_2 зобов`язався вказану суму повернути ОСОБА_4 до 25.10.2019, за спільною згодою.

Наявність у позивача оригіналу вказаних боргових документів є належним доказом факту отримання гр. ОСОБА_2 від гр. ОСОБА_4 грошових коштів, так і невиконання відповідачем боргового зобов`язання.

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що була висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Разом з тим, суд враховуючи позицію позивача, який просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу саме в еквіваленті національної валюти України, то, з огляду на те, що офіційний курс валют НБУ станом на день укладення договору позики, становив за 1 долар США - 28 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 25.10.2018 в розмірі 280000 грн., що є еквівалентом 10000 доларам США.

На підставі вищенаведеного, врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання відповідачем позики від позивача в сумі 280000 грн., оскільки в позикодавця наявний борговий документ - розписка про отримання позичальником грошових коштів, що свідчить про існування невиконаних зобов`язань, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2800 грн. 00 коп., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

На підставі статей 526, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 280000 /двісті вісімдесят тисяч/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 2800 /дві тисячі вісімсот/ грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на три дні.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28 червня 2022 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський