Справа № 458/971/19
Провадження № 2/455/267/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №458/971/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Львівської області Комарницька Оксана Йосифівна, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До моменту своєї смерті, ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном шляхом складання заповіту 26.01.2015 року, згідно якого, на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все, що належатиме їй на день смерті, своїм дітям: ОСОБА_4 , 1967 року народження, ОСОБА_5 , 1987 року народження, ОСОБА_6 , 1991 року народження, в рівних частинах. Її брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще до смерті матері, у віці 41 рік. На час його смерті спадщина не відкривалася, так як права власності на будь яке майно померлий не мав, дружини чи дітей також не мав. 26.09.2015 року вона змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

02.11.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Львівської області Комарницької О.Й. із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

19.11.2018 року її сестра, ОСОБА_9 , звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області з заявою, в якій зазначила, що усвідомлюючи значення своїх дій та можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за її справжньою волею, своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері, як по заповіту так і по закону на її користь. Додатково повідомила, що права на обов`язкову частку у спадщині немає. Не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно було видано на її ім`я. Відтак, відмовилася від прийняття спадщини на її користь.

Вона фактично спадщину прийняла, оскільки зареєстрована у вказаному будинку, постійно проживала з спадкодавцем, вступила у володіння та користування житловим будинком та господарською спорудою, сплачує всі необхідні платежі за будівлю, здійснила поточний ремонт житлового будинку, та разом зі своєю сім`єю періодично проживає в цьому житловому будинку, доглядає його, утримує в належному стані.

Враховуючи те, що житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію та зареєстрований у Верхненській сільській раді Турківського району Львівської області за померлою ОСОБА_3 , то саме вона є власником цього житлового будинку, але при цьому не зареєструвала право власності на нього в установленому законом порядку до дня своєї смерті.

08.08.2019 року звернулася до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Львівської області Комарницьої О.Й. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом, однак, приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №173/01-16 від 14.08.2019 року в зв`язку з тим, що нею не подано правовстановлюючих документів на даний житловий будинок.

Відтак, відсутність правовстановлюючих документів унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця у позасудовому порядку, тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літ. А-1), загальною площею 82.80 м.кв., та господарську споруду - шопу (позначену у технічному паспорті літ. Б), що знаходиться у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням в.о. голови Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. справу передано на розгляд найбільш територіально наближеного суду до Старосамбірського районного суду Львівської області в зв`язку з неможливістю автоматизовано розподілити справу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3049/0/15-19 від 21.11.2019 року єдиний працюючий суддя Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_10 відсторонений від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (всі інші посади суддів вакантні), що підтверджується протоколом про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями.

27.03.2020 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 року справа передана судді ОСОБА_11 .

Ухвалою судді від 02.04.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09 годину 15 хвилин 15.02.2021 року.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_11 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №83/07/2020 по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 05.10.2020 року справу прийнято до розгляду, та призначено підготовче засідання на 17 годину 00 хвилин 10.12.2020 року.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 15.06.2021 року на 16 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року замінено у справі відповідача Верхненську сільську раду Турківського району Львівської області на її правонаступника - Боринську селищну раду Самбірського району Львівської області, та залучено третю особу ОСОБА_2 , підготовче засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 17.09.2021 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 25.02.2022 року.

Ухвалою суду від 25.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розглядупо суті на 12 годину 30 хвилин 27.05.2022 року.

Ухвалою суду від 27.05.2022 року судове засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 24.06.2022 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 25.02.2022 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.148).

Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської областів судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 01.06.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Боринська селищна рада заперечень проти позову ОСОБА_1 не має, та просить справу розглядати без участі їхнього представника (а.с.164).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 22.10.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просить справу розглядати без її участі, проти заявлених ОСОБА_1 вимог не заперечує, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.110).

Третя особа - приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Львівської області Комарницька О.Й. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 20.06.2022 року надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі (а.с.165).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З матеріалів справи відомо, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12).

Із свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 02.10.2018 року Виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_3 (а.с.13), а ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_12 , що підтвержується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2020 року Верхненською сільською радою Турківського району Львівської області (а.с.15).

Як було встановлено в судовому засіданні 26.01.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області Чолавин О.П., та зареєстрований в реєстрі за №05, згідно якого на випадок смерті зробила таке розпорядження, а саме: все майно де б воно не було і з чого б не складалося, і все, що належатиме їй на день її смерті, вона заповідає своїм дітям: ОСОБА_4 , 1967 року народження, ОСОБА_5 , 1987 року народження, ОСОБА_6 , 1991 року народження в рівних частинах (а.с.17).

Згідно довідки по формі спадкування №1432, виданої 01.11.2018 року Виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті склад її сім`ї становив: - дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від імені ОСОБА_3 , Верхненська сільська рада посвідчувала заповіт № 05 від 26.01.2015 року (а.с.24).

Як було встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 , що підтвержується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 01.06.2018 року Виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області (а.с.14).

ОСОБА_2 19.11.2018 року подала заяву приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Семан Є.В., в якій зазначила, що відмовляється від прийняття спадщшини після смерті матері ОСОБА_3 на користь сестри ОСОБА_1 , 1987 року народження (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 2 даної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В ч. 5 цієї статті вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття, та ч.1 ст.1270 цього ж кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що і було зроблено позивачкою ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її заявою від 02.11.2018 року (а.с.121).

Проте, постановою приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. №173/01-16 від 14.08.2019 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку АДРЕСА_1 не подано (а.с.27).

Незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння факт належності ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1 підтверджується і іншими зібраними документами.

Згідно довідки № 1433, виданої 01.11.2018 року виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області на підставі записів погосподарської книги № 5 -Яворів, за 2016-2023 роки житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 власником є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23).

Технічним паспортом на житловий будинок в с.Яворів Турківського району Львівської області підтверджено існування житлового будинку АДРЕСА_1 , інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 310444,00 гривні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Досліджені судом докази свідчать, що спадкодавець ОСОБА_3 набула житловий будинок в АДРЕСА_1 на законних підставах, відкрито володіла ним, використовувала для своїх потреб (сім`ї), жодних доказів незаконності набуття цього житла судом не встановлено, але право власності у встановленому законом порядку не було померлою за життя оформлено.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності з положеннями ст.ст. 328, 380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Після смерті матері позивачка прийняла спадщину і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та стала спадкоємцем.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

При вирішенні даного позову суд враховує правову позицію п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» відповідно до якого у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як відомо з представлених доказів, будинок знаходиться в АДРЕСА_1 , має окремий порядковий номер, ОСОБА_3 даним будинком володіла багато років, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 вище зазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

За таких встановлених обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець була фактичним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , хоча і належним чином не оформила права власності на таке, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на вищевказане будинковолодіння, оскільки вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і не може в позасудовому порядку оформити право власності на дане будинковолодіння через відмову нотаріуса вчинити такі дії за відсутності правовстановлюючих документів, а тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 4, ч.1 ст.13, ч.1 ст.76, ст. 77, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81, 247, ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 5, ст. 16, ст.ст.328, 380, 392, 1216-1218, 1220, ч.1 ст.1221, ч.1 та ч.2 ст.1223, ч.1 ст. 1268, ч.1 та ч.2 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст. 1296, ч.1 ст.1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літ. А-1), загальною площею 82,80 м кв., та господарську споруду шопу (позначену у технічному паспорті літ.Б), що знаходиться у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.