Справа № 456/1868/22
Провадження № 2/456/846/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2022 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним, позивачем право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язується суму коштів в розмірі частки квартири, а саме 81845,00 грн. внести на депозитний рахунок суду.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як відповідача, у позовній заяві зазначено ОСОБА_2 та вказано, що останній проживає в Росії, Московській області, м. Енергосталь (точна адреса місця проживання відповідача невідома).

В порушення вимог ст.175 ЦПК України місце проживання/місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 вказано Росія, Московська область, м. Енергосталь, без зазначення назви вулиці, номеру будинку та квартири.

Згідно з ч. 5, 9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

У такому випадку позивач має підтвердити, що він звертався до відповідних органів країни проживання відповідача для визначення місця його знаходження, але це не допомогло визначити його адресу, або отримала відмову у наданні необхідної інформації.

Судом встановлено, що у позові не вказано у відповідача відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Відтак, позивачу слід зазначити точну адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти з метою в подальшому належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи судом.

Крім цього, відсутність адреси місця проживання (перебування) відповідача унеможливлює з`ясування його позиції в судовому засіданні щодо позбавлення його права на частку у майні та отримання згоди на її компенсацію.

Крім цього, суд звертає увагу і на інші недоліки позовної заяви.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що завдана внаслідок такого припинення шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12, від 24 лютого 2016 року № 6-2784цс15 і підстав для відступлення від цієї позиції колегія суддів не знаходить, така судова практика є незмінною.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Пред`являючи позов до суду позивачем заявлено позовну вимогу про припинення права власності на частку у майні та визнання за ним права власності, однак жодної позовної вимоги про стягнення з нього на користь відповідача суми грошових коштів за частку у квартирі не заявлено, що суперечить змісту вказаних норм закону та судовій практиці.

Одночасно суд звертає увагу, що позивачем пред`явлено фактично дві позовні вимоги: припинення права на частку у майні та визнання за ним права власності на частку у майні, однак судовий збір, всупереч закону сплачено лише за однією позовною вимогою.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір, платниками якого є, громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення шляхом надання відповідних документів чи письмових пояснень (уточненої позовної заяви) та квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність усунути недоліки позовної заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали суду у десятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Л.Бучківська