Ухвала

27 червня 2022 року

м. Київ

справа № 297/1389/21

провадження № 61-5627ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2022 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу - Кирияк Клари Миколаївни, про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2022 року не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, оскільки не у повній мірі відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В касаційній скарзі заявник указує, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 185/446/18.

Разом з цим зміст вказаних постанов суду касаційної інстанції свідчить, що вони постановлені не у подібних правовідносинах, а доводи скаржника в цій частині не дають підстав для висновку, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у наведених постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Тому зазначені в касаційній скарзі посилання на необґрунтоване відхилення судом клопотань представника позивача про закриття апеляційного провадження, залишення без розгляду відзиву, проведення судового засідання в режимі відеоконференції та перенесення розгляду справи не можуть бути прийняті як підстави касаційного оскарження судових рішень.

Також ОСОБА_1 оскаржуючи постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2022 року узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема в частині розподілу судових витрат, проте не зазначає виключні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Ураховуючи наведене, заявникові необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не вказано інших учасників справи, які беруть участь у справі, їх місцезнаходження, а саме не зазначено особу яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, скаржнику необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, в паперовій формі, у якій усунути вказані недоліки та додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2022 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтями 393, 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков