ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Чернівці

справа № 725/843/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2021 року (головуючий у 1-й інстанції Федіна А.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» подано апеляційну скаргу, в якій вважають оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена без встановлення всіх істотних обставин справи, а також внаслідок порушення норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/112/22

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду посилався на відсутність позивача у судових засіданнях призначених на 06.10.2021 року на 02.11.2021 року та 17.11.2021 року. Виклик в судове засідання, що призначене судом на 02.11.2021 року шляхом направлення повістки у встановлений законом спосіб не здійснено. Позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання, що призначалось на 02.11.2021 року, а тому прийняти рішення про форму участі у засіданні, не мав можливості.

Посилається на те, що виклик у судове засідання, що призначене судом на 17.11.2021 року направлено на адресу позивача 09.11.2021 року за 8 днів до засідання, та вручено лише 18.11.2021 року, тобто після того як відбулося судове засідання. На адресу представника позивача повістка про виклик у судове засідання вручена 15.11.2021 року за два дні до судового засідання, через що ані подати заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції, яка подається за 5 днів, ані прибути у м. Чернівці, перебуваючи у м. Києві, у позивача та його представник не було можливості.

Зазначає, що дії суду у формі не повідомлення та повідомлення із запізненням, призвели до негативних для позивача наслідків у вигляді залишення позовної заяви без розгляду. Суд формально підійшов до встановлення належного повідомлення позивача про дати судових засідань, у зв`язку із чим дійшов до передчасного та необґрунтованого рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вирішити питання розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не погоджується із вимогами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Посилається на те, що позивач не був обмежений у доступі до Єдиного державного реєстру судових рішень, який забезпечує широкий доступ громадян до судових рішень, і мав можливість дізнатися про стан розгляду цивільної справи.

Зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана із розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу та його представнику було відомо про визнання їх явки в судове засідання обов`язковою та про поновлення про поновлення провадження у справі, однак у судові засідання призначені на 06.10.2021 року на 02.11.2021 року та 17.11.2021 року позивачем не забезпечено явку свого представника, заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надав.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права, що згідно з пунктом 4

частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальним законом не передбачено обов`язок суду враховувати поважність причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц та від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2021 року провадження у вказаній справі поновлено зі стадії судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 06 жовтня 2021року (а.с.235-236 т.1).

Судові повістки на судове засідання призначене на 06.10.2021 року позивачем отримано 15 вересня 2021 року, представником позивача отримано10 вересня 2021 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями (т.1 а.с.239,240).

06 жовтня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із відсутністю сторін по справі.

Судові повістки про розгляд справи призначений на 02 листопада 2021 року сторонам по справі направлені не були, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією акту №90 від 23.10.2021 року про не відправлення поштової кореспонденції (т.2 а.с.46).

02 листопада 2021 року розгляд цивільної справи не відбувся у зв`язку із відсутністю сторін по справі, а також клопотанням від сторони відповідача, яка також зазначила, що ні відповідачем ні його представником судові повістки про розгляд справи на 02 листопада 2021 року не отримано.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення направленого судом першої інстанції на адресу позивача 09 листопада 2021 року, про розгляд справи в судовому засіданні на 17 листопада 2021 року, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» отримано 18 листопада 2021 року, після постановлення оскаржуваної ухвали, що не може свідчити про належне повідомлення позивача про розгляд справи (а.с.248).

Як вбачається із рекомендованого повідомлення, судова повістка про розгляд справи на 17 листопада 201 року представнику позивача адвокату Остащенко О.М. вручена 15 листопада 2021 року, тобто за два дні до судового засідання.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Отже з врахуванням положень статті 128 ЦПК України, судова повістка вручена представнику позивача, за два дні до судового засідання не свідчить про належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Вищенаведеним спростовуються висновки суду про повторність неявки позивача в судове засідання, який належним чином був повідомлений про призначене судове засідання, оскільки відсутні докази про належне повідомлення позивача та його представника про дату і час розгляду справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2021 року по справі справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що: «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. […] У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що належного повідомлення позивача та його представника судом першої інстанції здійснено не було, оскільки на судове засідання призначене на 02.11.2021 року судові повістки направлені взагалі не були, а на судове засідання призначене на 17 листопада направлені з порушенням строку, що не може свідчити про належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи та повторність неявки в судове засідання.

Однак, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, чим порушив норми процесуального права, передбачені ст.ст. 128, 130, 257 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про повторну неявку належним чином повідомленого позивача про розгляд справи без поважних причин та безпідставно залишив позовну заяву без розгляду.

За таких обставин підстави апеляційного оскарження знайшли своє підтвердження й колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, про те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Відмова в судовому захисті суперечить положенням ст.ст. 55, 124 Конституції України.

Відповідно до ст.13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на те, що предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є ухвала суду про залишення позову без розгляду, яка підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, судові витрати підлягають вирішенню за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови 09 лютого 2022 року

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк