НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 лютого 2022 рокуСправа № 322/123/22

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

заяви:ОСОБА_1
заінтересована особа:Новомиколаївська селищна рада Запорізького району Запорізької області
про:встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа,

та перевіривши дотримання заявником вимог ст.ст. 175, 318 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

08.02.2022 до суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 007170 від 30.06.2003 року № 5442, виданого на ім`я « ОСОБА_3 », ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Так, статтею 318 ЦПК України визначено вимоги до заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В обґрунтування заяви заявником зазначено таке: «Я являюсь рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.05.2001 року серії НОМЕР_1 , актовий запис № 09, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.02.2021 року серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть № 46. Після смерті матері я звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. При вивченні документів, нотаріус звернув увагу на те, що прізвище мами в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 », а в моєму свідоцтві про народження її і моє прізвище « ОСОБА_4 », так само звучить моє прізвище і в свідоцтві про укладення шлюбу. Крім того, в моєму свідоцтві про народження ім`я матері зазначене як « ОСОБА_5 », тоді як в свідоцтві про смерть вона « ОСОБА_6 ». Також, нотаріус виявив факт розбіжності в написанні прізвища мами в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 » та в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 007170 від 30.06.2003 року № 5442, що посвідчує право власності мами на спадкове майно « ОСОБА_7 ». Наведені вище неточності та розбіжності є підставою для заперечення того, що я, ОСОБА_2 , є рідною донькою ОСОБА_3 , а також того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 007170 від 30.06.2003 року № 5442, виданий на ім`я « ОСОБА_3 » належить моїй матері ОСОБА_3 . Нотаріус відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видала відповідну Постанову від 31.01.2022 року № 12/02-31. Я не можу успадкувати майно матері, оскільки не можу довести наявність родинних відносин між мною та нею і належність саме їй державного акту на землю, яку маю намір успадкувати після її смерті.».

З наведеного випливає, що заявником в порушення вимог ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві не зазначено жодного доказу, яким підтверджується факт родинних відносин заявника зі спадкодавцем та факт належності спадкодавцю державного акта на право приватної власності на землю, а натомість у заяві лише наведено фактичні обставини щодо наявних невідповідностей у документах.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про те, що заява подана заявником без дотримання вимог ст. 318 ЦПК України, а відтак, виходячи з загальних правил цивільного судочинства, закріплених у ст. 185 цього Кодексу, заяву слід залишити без руху.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 263, 272, 294 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1.Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа залишити без руху.

2.Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви тривалістю десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунені шляхом надання суду у зазначений строк приведеної у відповідність до вимог ст. 318 ЦПК України заяви з урахуванням зауважень, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали.

3.Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Гасанбеков