Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2368/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що після смерті баби позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина яка складалася з житлового будинку в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, загальною площею 0,51 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЗК №031574 від 15.10.1996 року.

Відразу після її смерті позивач вступив в володіння спадковим майном, зробив ремонт в спадковому будинку та обробляє земельну ділянку, що прилягає до дворогосподарства.

Інших спадкоємців окрім позивача на спадкове майно немає. Мати позивача, яка є відповідачем по справі ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

В порядку цивільного законодавства позивач ОСОБА_1 , який являється померлій рідним онуком прийняв спадщину так як з самого народження проживав в спадковому будинку, звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, протии задоволення позову не заперечила.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

Після смерті баби позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина яка складалася з житлового будинку в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, загальною площею 0,51 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЗК №031574 від 15.10.1996 року.

Відразу після її смерті позивач вступив в володіння спадковим майном, зробив ремонт в спадковому будинку та обробляє земельну ділянку, що прилягає до дворогосподарства.

Інших спадкоємців окрім позивача на спадкове майно немає. Мати позивача, яка є відповідачем по справі ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

В порядку цивільного законодавства позивач ОСОБА_1 , який являється померлій рідним онуком прийняв спадщину так як з самого народження проживав в спадковому будинку, звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1268 ЦК України «Прийняття спадщини» : -Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1269 ЦК України (Подання заяви про прийняття спадщини), - «1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто».Стаття 1270 (Строки для прийняття спадщини), визначає, що - «1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини».

Згідно ст. 1258 ЦКУ: - Черговість спадкування за законом

- Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

- Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦКУ : - Перша черга спадкоємців за законом

- У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, 3,5 ст.1268 ЦКУ : - Прийняття спадщини 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст 1274. ЦКУ: - Право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи.Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Оскільки будинок в АДРЕСА_2 , будівництвом завершений, але державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та на земельну ділянку, позивач змушений звернутися із даним позовом до Виноградівського районного суду.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,51 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЗК №031574 від 15.10.1996 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта