УХВАЛА

08 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/1847/20

провадження № 22-ц/4809/273/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року у складі судді Ябчик Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що є спадкоємцем першої черги після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадковим майном після смерті батька є земельна ділянка загальною площею 5,4802 га кадастровий номер :02:002:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка належала її батьку на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №003449, виданого 26.08.2002 року на підставі розпорядження голови Знам`янської РДА №99-р від 12.03.2002 року.

В січні 2019 року їй стало відомо про те, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Дмитрівською сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 , який є її дядьком, сам повідомив, що позовної заяви до суду не подавав та не вчиняв ніяких дій для заволодіння цією земельною ділянкою. Ці обставини давали всі підстави вважати, що у справі брала участь особа, яка незаконним шляхом, скориставшись його скрутною життєвою ситуацією, намагалася заволодіти земельною ділянкою покійного ОСОБА_5 .

Позивач зазначала, що рішення Знам`янського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року вона оскаржила в апеляційному порядку. Проте, постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року їй відмовлено у задоволенні апеляційної скарги.

28 січня 2019 року була здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_2 в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №30036559 від 28.01.2019 про право власності на земельну ділянку, площею 5,4802 га, кадастровий номер №:02:002:0172, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, державним реєстратором Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Свириденко А.М.

Не погоджуючись з постановою апеляційного суду, позивач оскаржила її в касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 12 березня 2020 року частково задоволено її касаційну скаргу, справу відправлено на новий розгляд в суд першої інстанції, де ОСОБА_2 відмовився від своїх позовних вимог та ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 08 травня 2020 року його позовну заяву про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом було залишено без розгляду.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року їй було визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Теплякова В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак 06.07.2020 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №169/02-31, яка мотивована тим, що за Даними реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку, зареєстровано державним реєстратором Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Свириденко А.М. 28 січня 2019 року за ОСОБА_2 , номер запису про право власності №30036559 від 28.01.2019, яке на сьогоднішній день не скасовано і зареєструвати право власності на це нерухоме майно за іншою особою неможливо.

Отже, у зв`язку з тим, що запис про державну реєстрацію №30036559 від 28.01.2019 року не скасований і на сьогоднішній день власником спадкового майна є гр. ОСОБА_2 , при цьому скасоване рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності, позивач вважає, що існують всі правові підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер №:02:002:0172 та скасування запису про державну реєстрацію №30036559 від 28.01.2019, вчиненого державним реєстратором Богданівської с/р Знам`янського р-ну Кіровоградської області Свириденко А.М.

За заявою представника позивача ОСОБА_6 від 28.12.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного реєстратора Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Свириденка Андрія Михайловича про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності ухвалою Знам`янського міськрайонного сулу Кіровоградської області від 13.01.2021 було залишено без розгляду.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0172, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області загальною площею 5,48 га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судові витрати залишено по фактично понесеним.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Тупало М.П., який представляє його інтереси, зазначав, що під час розгляду справи судом першої інстанції вирішувались питання, які впливають на цивільні права ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв його рідний брат ОСОБА_2 , який після оформлення права власності на земельну ділянку, 05 лютого 2019 року уклав з ОСОБА_7 договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільскогоподарських потреб (емфітевзису). Однак, ОСОБА_3 не залучався до участі у справі, а ОСОБА_2 не повідомив суд про право третьої особи на спірну земельну ділянку.

Вважає, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 є передчасною, оскільки не скасовано право власності на нерухоме майно за іншою особою. Відсутність запису про право власності за іншою особою надало можливість нотаріусу вчинити нотаріальні дії.

Також зазначає, що позивачем не надано суду доказів неможливості в позасудовому порядку оформити право на спадщину шляхом скасування існуючого права власності, тому відповідно відсутні законні підстави для ухвалення рішення суду про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом.

На думку представника скаржника, ОСОБА_1 передчасно звернулася до суду, обравши неефективний спосіб захисту свого права та звернулася за оформленням права на спадщину з пропуском строку, передбаченого законом, а тому просить рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач звертала увагу, що предметом позову у даній справі, є право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , жодного відношення до якого ОСОБА_3 не має, оскільки не є його спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом.

Зазначала, що в ході розгляду даної справи ОСОБА_2 самостійно звернувся до державного реєстратора Богданівської сільської ради Свириденко А.І., який 11.10.2020 року вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права власності ОСОБА_2 , зареєстрованого номером запису 30036559. На доказ цієї обставини суду була надана копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і, за відсутності даного предмету спору, за заявою ОСОБА_1 , її позовні вимоги до ОСОБА_2 залишені без розгляду.

Вважає, що ніяких прав чи законних інтересів ОСОБА_4 при розгляді даної справи обмежено чи порушено не було, жодних посилань та обґрунтувань цих обставин його апеляційна скарга не містить, а тому і права на звернення до суду з апеляційною скаргою він не має, з чого вбачаються підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України для закриття апеляційного провадження.

Від Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона заперечує проти вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно актового запису про народження за №05, вчиненого 01.03.1995, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8 (а.с.12).

12 вересня 2014 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області того ж дня складено актовий запис за №102. У шлюбі позивач набула прізвище чоловіка « ОСОБА_10 » (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що 26.10.2015 року Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області складено актовий запис за №63 (а.с.14).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2019 року ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

06 липня 2020 року ОСОБА_1 отримала постанову приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Теплякова В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №169/02-31 зі змісту якої вбачається, що заявником не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, при цьому, як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку кадастровий номер №:02:002:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області загальною площею 5,48 га, належить ОСОБА_2 на підставі запису про право власності №30036559 від 28.01.2019 року (а.с.20).

На виконання ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.10.2020 року, приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Тепляковим В.М. надано відповідь за №277/01-16 від 09.11.2020 року з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №71/2018 за заявою брата покійного ОСОБА_2 , проте станом на день надання відповіді свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 не видавалося. Окрім того, заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 подала і дочка покійного ОСОБА_1 , проте станом на 09.11.2020 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 також не видавалося (а.с.60).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 адвокат Тупало М.П. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Перемот О.Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представник Дмитрівської сільської ради та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року залишити без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, якими урегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Крім того, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб, а також у випадках, коли висновки суду при захисті порушених прав учасників справи безпосередньо впливають (порушують) на права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі.

У таких випадках рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Апеляційне провадження по даній справі було відкрито за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване судове рішення, впливає на її права та інтереси.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю (п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК) (Постанови Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 360/1938/16; від 08.04.2020 у справі № 2018/23638/11; від 17.02.2020 у справі 668/17285/13; від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16).

Верховний Суд вказав, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_3 вказував, що суд першої інстанції вирішив питання про його права і інтереси, оскільки ОСОБА_2 , оформивши право власності на земельну ділянку, уклав з ним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільскогоподарських потреб (емфітевзису). Однак, він не залучався до участі у справі, а ОСОБА_2 не повідомив суд про право третьої особи на спірну земельну ділянку.

З тексту оскаржуваного рішення та заявлених позовних вимог вбачається, що спір виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Дмитрівською сільською радою Кропивницького району щодо визнання права власності на спадкове майно, належне батькові позивачки ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо не стосується прав і обов`язків ОСОБА_4 .

Оскаржуване рішення, не містить висновків чи судження щодо прав та обов`язків скаржника у відповідних правовідносинах, оскільки суд вирішував питання щодо майнового права на спадкове майно, до якого ОСОБА_3 не має відношення.

Підстави набуття і зміст права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови визначені статтею 102-1 Земельного кодексу України

Відповідно до частини дев?ятої вказаної норми закону право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис) припиняється в разі:

1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача;

2) спливу строку, на який було надано право користування;

3) відчуження земельної ділянки приватної власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

3-1) прийняття уповноваженим органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування рішення про використання земельної ділянки державної чи комунальної власності для суспільних потреб;

4) невикористання земельної ділянки для забудови в разі користування чужою земельною ділянкою для забудови протягом трьох років;

5) припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів емфітевзису та суперфіцію, укладених у рамках такого партнерства);

6) за згодою сторін договору емфітевзису, суперфіцію.

Отже, перехід права власності на земельну ділянку передану в користування на підставі договору емфітевзису до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), не є підставою для зміни умов або припинення договору.

Статтею 148-1 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Враховуючи зазначене, оскільки предметом позову є визнання саме у порядку спадкування права на земельну ділянку на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району, інших вимог позивачем не заявлено, зазначене рішення не прийнято безпосередньо про права, інтереси та обов`язки скаржника, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не порушує права та інтереси ОСОБА_4 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не залучив ОСОБА_4 до участі у справі, чим не надав можливості здійснити свій захист, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки скаржник не зазначає жодного фактичного порушення його прав чи інтересів, оскаржуваним судовим рішенням.

Крім того, чинне законодавство при розгляді справ про визнання права власності в порядку спадкування не передбачає залучення до справи орендаря чи користувача земельної ділянки, яка входить до складу спадщини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року необхідно закрити.

Керуючись ст. 259, 268, 362, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2021 року, у цивільній справі № 389/1847/20, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дмитрівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2022 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко