441/175/22 2/441/324/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_1 . Крім того, просить визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 1,70 ум. кад. гектари згідно Сертифікату ЛВ № 0089125 від 26.02.1998, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 22.07.1996 № 589 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що після смерті племінника звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, між тим, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, а також, через пропуск строку, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, те, що він позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив про розгляд справи у його відсутності.

Представник Городоцької міської ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, міський голова подав до суду пояснення, в якому позов визнав, просив справу розглядати без участі представника міської ради (а.с. 24, 25-26).

Представник третьої особи Львівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, голова подала письмове клопотання, в якому проти задоволення позову не заперечила, просила про розгляд справи без її участі (а.с. 27-28).

У підготовче судове засідання учасники процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оглянувши заяви позивача, представника відповідача, клопотання третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Як убачається із Постанови Верховного Суду від 3 листопада 2021 у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21), до суду подається позов, а не заява в порядку окремого провадження, виключно через те, що іншою вимогою у справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні, оскільки з положень ст. 315 ЦПК України випливає, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінником ОСОБА_1 має для позивача юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки прийняття спадщини та належного оформлення спадкових прав.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Дана позиція викладена також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Із копії листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Шаравари В.В. № 316/01-16 від 22.04.2021, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті племінника ОСОБА_2 , в тому числі, у зв`язку з тим, що він не надав доказів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем (а.с. 13).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 9 від 21.01.2022, убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

З позовної заяви, інших доказів, що містяться у справі вбачається, що в документах, які підтверджують народження брата позивача помилкого вказано прізвище « ОСОБА_7 » замість правильного « ОСОБА_7 ». На підставі цього документу повноважним органом у документ, що підтверджує смерть останнього також внесено невірне прізвище померлого, зокрема, вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 11).

Те, що брат позивача ОСОБА_3 вбачається також із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 7 від 28.01.2022, у якому саме ОСОБА_3 зазначений батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9).

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин породжують юридичні наслідки для позивача, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Як вбачається із позовної заяви, копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), площею 1,70 ум. кад. Гектари, яка перебувала у колективній власності ССГ «Промінь», щоі вбачається із копії Сертифікату серії ЛВ № 0089125 від 26.02.1998, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 22.07.1996 № 589 та Витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) (а.с. 15, 16).

З довідки Городоцької міської ради Львівської області № 19 від 21.02.2022 вбачається, що ОСОБА_2 був одиноким, його батько ОСОБА_3 помер у травні 1983, мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та сестра ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті він проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 разом з тіткою ОСОБА_10 , 1923 р.н., та дядьком ОСОБА_1 , 1956 р.н. позивачем по справі (а.с. 25).

Відповідно до п. 2 Указу Президента від 08 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був племінником позивача, мав право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у власності ССГ «Промінь», обставин, які б вказували, що він при житті набув, або володів правом на земельну частку (пай) неправомірно, в суді не встановлено, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, крім позивача, немає, спадкова справа після його смерті не заводилась, а отже, є підстави до визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) згідно вищезазначеного сертифікату в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 13, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, зокрема, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючим та зареєстрованим по АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай), площею 1,70 умовних кадастрових гектари, на підставі Сертифікату серії ЛВ № 0089125 від 26.02.1998 на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Городоцької міської ради Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , 1488 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.