СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-п/759/55/22

ун. № 759/10926/13-ц

24 червня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., вивчивши заяву ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Старіковим Є.О. про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року у цивільній справі №759/10926/13-ц за позовом прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської Ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), садівниче товариство «Зв`язківець» про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2014 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі №759/10926/13-ц за позовом прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської Ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), садівниче товариство «Зв`язківець» про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, зобов`язання повернути земельну ділянку, яким позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 20 червня 2022 року до Святошинського районного суду м. Києва адвокатом Старіковим Є.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подано заяву про перегляд зазначеного заочного рішення.

Одночасно заявником заявлено клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 26 лютого 2014 року, відповідно до якого підставною поновлення процесуального строку заявником зазначено введення в Україні військового стану із 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України, та те, що про наявність вищезгаданого судового рішення йому стало відомо 21.02.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частини 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, ч. 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Верховний суд (Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а (ЄДРСРУ № 97806556) безальтернативно вказує, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з …позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Посилання відповідача на введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску процесуального стану, оскільки дані перешкоди виникли через більш як вісім років після винесення оскаржуваного судового рішення та через чотири місяці після ознайомлення з матеріалами справи адвокатом відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що заявником пропущено процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, а зазначені підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284, 285, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на подання заяви, про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року у цивільній справі №759/10926/13-ц за позовом прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської Ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), садівниче товариство «Зв`язківець» про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ключник А.С.