№ 308/2439/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.04.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

з участю секретаря судових засідань Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої виступає адвокат Свида Олександр Георгійович до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Свида О.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_1 є одноособовою власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.08.1996 року № 139 ( на 1/5), свідоцтвом про право на спадщину на 1/5 частини квартири та договором дарування від 26.11.2019 року на 3/5 частини даної квартири.

Позивач зазначає у позові, що у даній квартирі зареєстрований громадянин ОСОБА_2 , однак останній з 2013 року не проживає в даній квартирі та не приймає ніякої участі у сплаті комунальних платежів за неї. Натомість є відомості про те, що у 2013 році ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Згідно складеного акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.12. 2020 року було встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 2013 року. Вказаний акт підписаний свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та завірений печаткою директора комунального підприємства «ЖРЕР № 8».

Відтак позивач вказує, що з огляду на те, що відповідач участі в утриманні квартирою не приймає, без поважних причин не проживає у квартирі понад строки, що визначені ст. 71 ЖК України, то відповідно такий втратив право на користування квартирою, що належить ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.08.2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити судовий розгляд за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, у визначений судом строк відзив на позов не подав, заяв про відкладення судового розгляду до суду не подав.

За таких обставин суд проводить розгляд даної справи за наданими позивачем письмовими матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.08.1996 року № 139 ( на 1/5), свідоцтвом про право на спадщину на 1/5 частини квартири та договором дарування від 26.11.2019 року на 3/5 частини даної квартири.

Згідно довідки № 436 від 21.12. 2020 року КП «ЖРЕР № 8» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 2013 року не проживає в даній квартирі.

Згідно складеного акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.12. 2020 року було встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 2013 року. Вказаний акт підписаний свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та завірений печаткою директора комунального підприємства «ЖРЕР № 8».

Таким чином зі змісту позовної заяви та письмових доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає в об`єкті нерухомості, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права ОСОБА_1 , як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження належним їй на праві власності майном.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Що ж стосується вимоги про зобов`язання примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставіцієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Узагальнюючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що на даний час судом вирішено питання про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття відповідача з реєстрації та не вимагає також винесення рішення про зобов`язання вчинити вказану дію уповноваженою особою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої виступає адвокат Свида Олександр Георгійович до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо