Справа № 504/2544/20
провадження №2/504/488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в подальшому предмет якого був змінений та із урахуванням змін просила стягнути із ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її Ѕ частки у спільному майні подружжя квартири АДРЕСА_1 у сумі 666500,00 грн.

У обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем перебувала у шлюбі з 04.08.2007 року по 07.09.2020 року. У період шлюбу за спільні кошти подружжя була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира за згодою подружжя була оформлена на ім`я відповідача. Вважає, що вказана квартира є спільним майном подружжя, однак не зважаючи на це, відповідач 19.08.2020 року без її згоди відчужив спірну квартиру на користь третьої особи, згідно отриманих відомостей від нотаріуса, продаж квартири був здійсненний за 1333000,00 грн. Зазначає, що в договорі зазначено, що вказана квартира була продана на підставі згоди ОСОБА_1 від 02.06.2020 року №666, але вказана згода була нею відкликана 11.08.2020 року, тобто до укладання договору купівлі продажу квартири. Вважає, що оскільки відповідачем було здійснено продаж вказаної квартири за 1333000,00 грн, позивач має право поділити спільне майно шляхом стягнення грошової компенсації у розмірі Ѕ частини від грошових коштів, що були отримані при продажі квартири, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник позивача адвокат Савицька О.М. у судове засідання не з`явилась надавши заяву про підтримання позову про уточнення позовних вимог та розгляд справи за її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що сторони у період з 04.08.2007 року по 11.08.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення по справі №523/8153/20.

Відповідно до договору №205 від 25.12.2016 року, укладеному між ТОВ «Реал Групп» та ОСОБА_2 , останній набув право власності квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі -продажу від 19.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Богданович О.П. передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.1 договору, сторони домовились, що продаж здійснено за 1333000,00 грн.

У пункті 3.2. договору, визначено, що квартира що відчужується придбана продавцем під час перебування у шлюбі із ОСОБА_1 на спільні сумісні кошти, в зв`язку із чим від неї отримано згоду від 02.06.2020 за реєстровим №666 на продаж вказаної квартири.

ОСОБА_1 відкликала свою згоду на продаж квартири заявою від 11.08.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що спірна квартира була набута подружжям за період шлюбу та не зважаючи на те, що позивач відкликала свою згоду на продаж квартири, відповідачем спірна квартира була відчужена за 1333000,00 грн., у зв`язку із чим виходячи із рівності часток подружжя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація у розмірі Ѕ частки у спільному майні подружжя у сумі 666500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Крім того, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України).

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що спірне майно у вигляді автомобіля набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, станом на останню відому вартість цього майна.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2701,20 грн.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості Ѕ частки у спільному майні подружжя квартири АДРЕСА_1 у сумі 666500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2701,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Вінська