Справа № 466/6529/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Молінської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу дублікату судового наказу по справі №466/6529/17 за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, інфляційні витрати та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2022 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу №466/6529/17, виданого 15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова, посилаючись на те, що оригінал виконавчого документа втрачений (загублений) стягувачем.

В обґрунтування даної заяви покликається на те, що судовий наказ №466/6529/17, який був виданий 15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова був пред`явлений до виконання у Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

22 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Бойчуком І.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №466/6529/17, виданого 15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова.

25 червня 2019 року старшим державним виконавцем Бойчуком І.О. судовий наказ №466/6529/17 був повернутий стягувачу ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Однак, судовий наказ був втрачений та повторно не пред`являвся до примусового виконання.

В судове засідання, яке було призначено 20 червня 2022 року о 10:30 год., представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» та боржник ОСОБА_1 не з`явилися. Однак, їх неявка в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. Відтак, суд вважає за можливе вирішити це питання за відсутності сторін.

У відповідності до положень ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 20 червня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа підлягає до задоволення з таких підстав.

15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води в розмірі 13 608,06 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 359,43 грн., 3% річних у розмірі 322,03 грн., а всього - 15 289,52 грн., а також судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойчуком І.О. від 22 жовтня 2018 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №466/6529/17, виданого 15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова.

25 червня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойчуком І.О. судовий наказ №466/6529/17 повернений стягувачу ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України зазначено,що у випадку втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа № 466/6529/17 врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон 1404-VIII).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 4 статті 12 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Частиною 5 ст. 12 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» пред`являло судовий наказ № 466/6529/17, виданий Шевченківським районним судом м. Львова, до виконання, після чого державний виконавець відкривав виконавче провадження, а в подальшому, здійснивши ряд виконавчих дій, своєю постановою повертав виконавчий документ стягувачу без виконання у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду, оскільки у боржника не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу.

Таке повернення мало місце 25 червня 2019 року, чим, у відповідності до частин 4,5 статті 12 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався, тобто поновлювався.

Доказів повернення органом державної виконавчої служби стягувачу без прийняття до виконання судового наказу № 466/6529/17 матеріали справи не містять.

Разом з тим, за правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження надсилання стягувачу ЛМКП «Львівтеплоенерго» копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу, зокрема, квитанції про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Досліджені під час розгляду справи докази вказують на те, що виданий 15 вересня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова судовий наказ на теперішній час на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) чи іншому органі не перебуває, судовий наказ після повернення його державним виконавцем засобами поштового зв`язку до стягувача не надійшов. Наразі місцезнаходження судового наказу невідоме і це дає суду підстави вважати, що він був втрачений.

За таких обставин, враховуючи, що судовий наказ №466/6529/17 до теперішнього часу не виконано, строк пред`явлення судового наказу стягувачем не пропущено, оскільки відповідно до постанови державного виконавця від 25 червня 2019 року такий строк переривався внаслідок повернення виконавчого документу стягувачу. У зв`язку з чим стягувач має право повторно пред`явити виконавчий документ для виконання, однак враховуючи, що вказаний виконавчий лист відсутній, як у самого стягувача, так і на виконанні в органах державної виконавчої служби, тобто є втраченим, що унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає наявними підстави для видачі дубліката судового наказу у справі №466/6529/17.

Керуючись ст. ст. 247, 433, 258-260, Перехідними положеннями Розділу ХІІІ ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу дублікату судового наказу по справі №466/6529/17 за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, інфляційні витрати та 3% річних задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №466/6529/17 відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2017 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води в розмірі 13 608,06 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 359,43 грн., 3% річних у розмірі 322,03 грн., а всього - 15 289,52 грн., а також судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №466/6529/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за централізоване опалення та постачання гарячої води в розмірі 13 608,06 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 359,43 грн., 3% річних у розмірі 322,03 грн., а всього - 15 289,52 грн., а також судовий збір у розмірі 800,00 грн., на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. Б. Глинська