Справа №479/292/22
Провадження №6/479/4/22
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2022 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Кривоозерський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Заявник в особі представника - адвоката Архипової К.Г. звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу №479/292/22 від 06 червня 2022 року, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначено, що 16 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав судовий наказ Кривоозерського районного суду Миколаївської області №479/292/22 від 06 червня 2022 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/3 заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 червня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, проти отриманого судового наказу заперечує, вказуючи, що стягувачу ОСОБА_2 на момент подачі заяви до суду про видачу судового наказу було відомо про наявність спору про місце проживання їх спільних дітей, та ОСОБА_1 буде звертатись до суду про визначення місця проживання дітей біля нього як батька.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явились, згідно письмової заяви заявлені вимоги про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню підтримали, просили їх задовольнити.

Стягувач за судовим наказом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи.

Представник Кривоозерського відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду заяви був належними чином повідомлений, про причину неявки в судове засідання не надсилав.

Дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку, визначеному ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч.1 ст.160 ЦПК України).

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (ч.1 ст. 167 ЦПК України).

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06 червня 2022 року Кривоозерським районним суду Миколаївської області видано судовий наказ №479/292/22 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 03 червня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Тобто, спірний наказ видано на підставі п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, подання боржником заяви про скасування судового наказу, який видано відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України (яким у даному випадку і є спірний наказ), чинний ЦПК України не передбачає.

Окрім того, вбачається, що між сторонами має місце спір щодо місця проживання дітей.

При цьому, судом з`ясовано, що 06 червня 2022 року ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей сторін, тому вбачається спір про право.

Відповідно до положення ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за положеннями ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачають також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню повністю судовий наказ №479/292/22 від 06 червня 2022 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, оскільки має місце спір про право.

У відповідності до положення ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 160, 173, 259, 355, 432 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа: Кривоозерський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати судовий наказ №479/292/22 Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992.40 грн..

Копію ухвали направити сторонам по справі до відома, та Кривоозерському відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя :