Справа № 464/2381/22
пр.№ 2-о/464/92/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м.Львів Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

розглянувши за правилами окремого провадження цивільну справу № 464/2381/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

у с т а н о в и в:

Адвокат Іванов О.О. від імені та в інтересах заявника звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно заінтересованої особи, строком на 6 місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 22 червня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження по справі.

У судове засідання призначене на 11:40 год 23 червня 2022 року учасники справи не з`явилися, представник заявника скористалися правом наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить задоволити.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що заінтересована особа, яка є її зятем, вчиняє домашнє насильство проти неї: регулярно виганяє з квартири, яка йому не належить, обмежує в можливості користуватись кімнатами квартири, принижує, ображає та залякує, нецензурно лається, погрожує розправою, а також а також застосував перцевий балончик, унаслідок чого отримала хімічний опік очей. У зв?язку із психологічним та фізичним насильством заявник просить видати обмежувальний припис, спрямований на забезпечення безпеки постраждалих осіб, строком на 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, з покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За приписами ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18, від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 сформульовано правову позицію про те, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

На підтвердження вимог заяви до суду подано: протоколи про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 травня 2022 року та від 30 травня 2022 року, письмові пояснення заявника, надані поліції, без попередження про кримінальну відповідальність про надання завідомо неправдивих показань, лист від 20 червня 2022 року щодо фактів звернення заявника до поліції та компакт-диск, на якому знаходяться відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які приїхали на виклик.

За результатами звернень заявника Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, що викладено у довідці від 31 травня 2022 року, установлено наступне.

Проведено опитування заявниці, котра повідомила, що після евакуації з м. Києва до неї переїхали дочка, зять та двоє онуків. У результаті спільного проживання між нею та зятем ОСОБА_2 , з побутових питань, а саме щодо приготування їжі розпочались сварки. Під час однієї зі сварок, 20 травня 2022 року зять безпричинно розпилив їй в обличчя перцевий газ. ОСОБА_1 просила притягнути зятя до відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень та винести відносно нього терміновий заборонний припис. При опитуванні ОСОБА_2 , останній повідомив, що дійсно через необхідність разом із дружиною та двома дітьми в результаті евакуації з м.Києва, тимчасово проживають по АДРЕСА_1 із матір`ю дружини ОСОБА_1 після переїзду дружина ОСОБА_3 повернулась у м.Київ, а він з дітьми залишився. У подальшому вони зауважили неадекватну та агресивну поведінку ОСОБА_1 , про що повідомили дружину та її сестру. На подальше прохання дочок пройти огляд у лікаря спеціаліста та пройти можливе лікування ОСОБА_1 відмовилась. При цьому, її поведінка стала агресивніша та ОСОБА_1 почала чіплятись та ображати дітей. 20 травня 2022 року ОСОБА_1 намагалась вдарити старшу онуку ОСОБА_4 . Щоб захистити та не застосовувати фізичної сили ОСОБА_2 розпилив балон із перцевим газом «Перець 4». Поведінка ОСОБА_1 і надалі була неадекватною, агресивною, щоб захистити дітей, приїхала дружина ОСОБА_3 та забрала у м.Київ, а він залишився у місті Львові, так як проходить службу у ЗСУ. У телефонній розмові дочка заявниці ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 повідомили, що дійсно були змушені виїхати з квартири по АДРЕСА_1 як ОСОБА_1 поводилась неадекватно, агресивно по відношенню до онуків намагалась вдарити ОСОБА_4 важким фотоальбомом. При цьому вітчим ОСОБА_2 втрутився та захистив ОСОБА_4 . Також ОСОБА_5 повідомила, що давно помічала неадекватну поведінку матері та схильна вважати наявність у неї нервово-психічного захворювання. Ці питання вона неодноразово обговорювала зі сестрою та матір`ю, неодноразово переконували матір обстежитись та при необхідності лікуватись, однак матір відмовлялась. Опитано молодшу сестру заявниці гр. ОСОБА_6 котра повідомила, що також схильна вважати, у матері наявне нервово-психічне захворювання, що. впливає на її неадекватну агресивну поведінку. Під час подальших розмов сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повідомили, що звертаються до психоневрологічного диспансеру, а також збирають документи для звернення до суду по питаннях надання дозволу на примусовий огляд та примусове лікування матері ОСОБА_1 . Крім того, встановлено, 20 травня 2022 року та 21 травня 2022 року, за результатами опрацювання викликів по лінії «102», по АДРЕСА_1 скеровувались наряди патрульної поліції УПП у Львівській області та СП ДН ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, котрими при виїзді на місце події фактів чинення домашнього насильства не підтверджено, а натомість при спілкуванні із ОСОБА_1 вбачалися ознаки психічних розладів. Під час перебування у квартирі по АДРЕСА_1 дійсно виявлено кімнати, балкони, коридори квартири захаращені сміттям, квартира не доглянута, у безпосередньому спілкуванні із ОСОБА_1 по її поведінці та зовнішньому вигляді вбачаються ознаки психічних розладів. Також встановлено, що газові аерозольні балончики «Псрець-4» призначені для використання цивільними особами для самозахисту. Вони заповнені засобом, що містись сльозоточиву та дратівну дію - каспаїцин (витяжка з натурального червового перцю). Не являється спецзасобом, є у вільному продажі. До Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру скеровано листа, щодо вжиття до ОСОБА_1 заходів медичного характеру.

Зважаючи на викладене вище, консультаційний висновок спеціаліста від 20 травня 2022 року щодо хімічного опіку очей заявника не свідчить про вчинення домашнього насильства заінтересованою особою, а необхідним заходами реагування заінтересованої особи на агресивні дії заявника щодо її онуки ОСОБА_4 .

Сам факт звернення заявника до правоохоронних органів та до суду свідчить про наявність конфлікту та за відсутності інших доказів не підтверджує учинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та не є достатніми для підтвердження існування юридичних фактів, з яким закон пов`язує можливість видачу обмежувального припису (постанови Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19).

Інші докази заявником не подані, про такі у заяві не зазначено та відповідного клопотання про їх витребування, як цього вимагає закон, не заявлено. Заявник, яка користується правовою допомогою адвоката, не виконала свого процесуального обов`язку та не надала жодних доказів, які б містили об`єктивні дані про вчинення заінтересованою особою дій, передбачених ст.1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство. Відсутність правових підстав для видачі обмежувального припису має наслідком відмови у позові.

Суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності заінтересованої особи, що не звільняє заявника від тягару доказування, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження вимог.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1

заінтересована ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 23 червня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна