Провадження № 2/466/819/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І., Теслі С.Б.,

справа 466/11603/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

за участі представника позивача адвоката Шкарупської-Баранової Н.Б..,

представника відповідача Балюєва С.В.,

у с т а н о в и в:

01.12.2021 представник позивача адвокат Шкарупська-Баранова Наталія Богданівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа: державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник Зоряна Володимирівна, яку в подальшому уточнила, та просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку та жилий будинок зі всіма належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є спадкоємцями за законом по смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті відкрилася спадщина. 22.06.2021 постановою державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини та рекомендовано вирішити питання в судовому порядку за правилами позовного провадження.

Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву.

Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не подавала.

Ухвалою від 28.12.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 31.01.2022 суд витребував у державного нотаріуса Спільник Зоряни Володимирівни, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр.Чорновола, 39 належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Якщо така не заводилася, надати інформацію про осіб, які зверталися з заявами про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» інвентаризаційну справу на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27.04.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шкарупська-Баранова Наталія Богданівна позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.

Представник відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду щодо стягнення судових витрат заперечив.

Третя Львівська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) скерувала на адресу лист від 05.05.2022 у якому просять слухати справу у відсутності їх представника /арк.спр.77/.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, матеріали спадкової справи №411/2013, матеріали інвентаризаційної справи на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права власності є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.328,392 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд встановив, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.5/.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) з заявою про прийняття спадщини.

Згідно письмової відповіді від 22.06.2021 №1858/02-31 ОСОБА_1 постановою державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини та рекомендовано вирішити питання в судовому порядку за правилами позовного провадження.

Суд встановив, що єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 .

Згідно заяви від 19.03.1998 року в Другу Львівську державну нотаріальну контору, сини спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пропустили строк на прийняття спадщини і на формлення своїх спадкових прав не претендують. В суд за продовженням терміну на прийняття спадщини звертатись не будуть (арк. 2,3 спадкової справи № 02-14).

З Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане Залізничною районною адміністрацією 25 квітня 1995 р. та зареєстроване у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації та записане у реєстрову книгу 66 за реєстровим № 10901 вбачається, що власником будинку значиться ОСОБА_2 на підставі розпорядженням виконкому Львівської міської ради народних депутатів № 179 від 27 березня 1995 року /арк.спр.12,13/.

Постановою від 22.06.2021 державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки Свідоцтво видане після смерті батька ОСОБА_2 (арк.спр.6).

За змістом глави 87 ЦУ України прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно рішення виконкому Яворівської районної Ради депутатів трудящих Львівської області від 05.08.1976 року за №201 ОСОБА_2 надано земельну ділянку в розмірі 0,06 гектара в с.Рясне під забудову житлового будинку, площею забудови 110 кв.м. та допоміжних будівель /арк.спр.8/.

Як убачається з інвентаризаційної справи на буд АДРЕСА_1 такий вже був збудований станом на червень 1990 року (експлікація, оціночний акт, поверховий план арк. інв. справи 3-6).

Згідно довідки МБТІ від 04.07.2016 року будинок АДРЕСА_1 складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 64,4 кв.м., загальною площею 88,6 кв.м. До будинковолодіння відноситься: літ."Б" - літня кухня, літ."В" "Г" - сарай, літ."Д" - вбиральня, літ."К" - криниця, №1 -ворота, №2 - огорожа, № 3- огорожа. Біжучих змін станом на час видачі Довідки - не виявлено (арк. 22,23 інв. справи).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи те, що позивач виявив бажання оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача проти задоволення позову не заперечив, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому вважає, що позов в частині визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок зі всіма належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 суд вважає що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

До того ж як зазначено вище, орган місцевого самоврядування в особі Залізничної районної адміністрації погодився з будівництвом та дозволив оформлення права власності на житловий будинок.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то суд приходить такого.

Рішенням виконкому Яворівської районної Ради депутатів трудящих Львівської області від 05.08.1976 року за №201 ОСОБА_2 отримав земельну ділянку в розмірі 0,06гектара в с.Рясне під забудову житлового будинку та допоміжних будівель /арк.спр.8/.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначені в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нормами ч.2 ст.6, ч.1 ст.22. ч.1 ст.23 Земельного кодексу України 1990 року передбачалось набуття громадянами права власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину та виникнення права власності після встановлення меж земельної ділянки в натурі і одержання державного акта про право власності на землю. Аналогічними за змістом нормами статті 81 Земельного кодексу України також передбачено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином ОСОБА_2 виділялася земельна ділянка для будівництва житлового будинку та допоміжних будівель, однак не оформив за життя право власності на неї, не приватизував і не присвоєно кадастрового номеру, відмови спадкоємцю в цій частині органу місцевого самоврядування не було, а тому в частині визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок зі всіма належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

У задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Львівська міська рада, код ЄДПРОУ 41041750, юридична адреса: м. Львів, пл. Ринок,1.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 22.06.2022.

Суддя П. С. Невойт